Vîihlja nyilv;ín azon szc-mt-sók is, melyek szúmus tokot lakó }j;yöklábúnál, 

 pl. az Euglypháknál s a Gyphoderiánál a mag előtt egy sötét övet ké- 

 peznek. 



Méltó megrovásnak tenném ki magamat, ha egyedid a L. fasciolának 

 egybekelésére támaszkodva, egy általános képet akarnék adni az ázalagok 

 egybekeléséről s véleményt ennek élettani jelentőségéről ; minthogy azon- 

 ban számos más ázalag e helyen nem tárgyalható egybekelésének tanul- 

 mányozására támaszkodhatom , másrészt pedig saját észleleteimet az 

 Engelmann '•^" és Bütschli '^^ által közölt igen fontos búvárlatokkal kapcso- 

 latba hozhatom, mégis megkísértem azt, s megjegyzem, hogy főbb voná- 

 saiban megegyezik az az Engklmann és Bütschli által kifejtett felfogással. 



Az ázalagok, miután több nemzedéken át egyszerű oszlás által szapo- 

 rodtak, ezen szaporodási mód további folytatására teljesen kimerülni lát- 

 szanak s ekkor következik be az egybekelés. 



Az egybekelt ázalagoknál vagy még az tigybekelés tartama alatt, 

 vagy miután az egybekelt párok már ismét szétváltak, a régi mag (vagy 

 magok) szétesik s állománya beleolvad az ázalag plasmájába s a megúju- 

 lásnál anyagot szolgáltat, e mellett bizonj^os ázalagoknál egyes magtöredé- 

 kek az alfelnyiláson át, vagy a felület bármely más pontján kilöketnek ; ez 

 utóbbiak azon képletek, melyek Balbiani, újabban pedig Sciiaffhausen 

 által '^^ petéknek tartattak. Az egybekelés alatt, vagy azután számos áza- 

 lagnál fejlődő ébrény-golyók (Stein) és az ezekből sarjadzó acinetaszerii 

 ébrények nehezen tartoznak az egybekelési folyamat rendes menetébe. 

 A magtestecs (máskor magtestecsek) vagy még az egybekelés tartama 

 alatt, vagy miután az egybekelt ázalagok ismét szétváltak, mintegy életre 

 ébred, elkezd növekedni, gyakran szalagszerüleg megnyúlik és sarjakat 

 fejleszt s végre szétdarabolódik s darabjai beleolvadnak az ázalag plasmá- 

 jába, egy, vagy több darabból pedig, avagy az egész magtcstecsből, vagy 

 végre :2 vagy több magtestecs egyolvadása által létrejött képletből új mag 

 fejlődik ; a magtestecset tehát méltán tartalékmagnak lehetne nevezni, 

 melynek feladata a szétesett magot helyettesíteni, az egybekelés befolyása 

 alatt maggá fejlődni. Azon pálcika-alakú testecskék, melyek Müller János 

 által 185G-ban felfedeztetve egész naj)jainkig ondószálcsáknak tartattak, 

 melyek számos esetben csak erősebben vagy halványabban kifejlett sávo- 

 kat képeznek a megnagyobbodott magtestecsben, nem ondószálcsák, mi 

 mellett, t. i. hogy nem ondószálcsák, azon körülmény igen határozottan 



-" Ufber Entwickc'lunji und Fortpíhiuzun^ von Infusorien. Mcrpholog. Jaluliucli. 

 I. Bfuul. 4-. Hit. 1.S76. 



"^ lel. niü. 



'■^'■' Sitzuniísber. der niedervliein. Gesellsch. zu Bonn. 186!). Leuckart Jahresbe- 

 richt . 1S70. 



