szól, miszerint Hkiítwk; Oszk.u:, -■' JJítscjili '■^* us mások últal ve^^zett 

 újabb búvárlatok szerint, hasonló sávok és pálcika-alakú képletek az állati 

 peték, továbbá a lefíkülonbözöbb szöveti sejtek oszlásánál az oszló magban 

 épen úgy fellépnek, mint az ázalagok magtestecsében, söt az ázahigoknak 

 mind magjában, mind magtestecsében egyszerű oszlások alatt is gyakran 

 észlelhetők. A BALBiANi-féle felfogás, mely némileg módosítva Stiun-, Kííl- 

 LiKER, Claparíipe és Lachmann s mások által is elfogadtatott, s mely sze- 

 rint a mag petefészeknek, a magtestecs pedig herének felel meg, egészen 

 alaptalan. Ennek dacára azonban nem lehet még sem tagadni, hogy az 

 egybekelés alatt a termékenyítésnek egy neme megy véghez, mely valószí- 

 nűleg abban áll, hogy az egybekelt párok protoplosma-részecskéket cserél- 

 nek ki, melyeknek behatására a régi mag szétesik, hogy az újra szerve- 

 ződésnél bizonyára lényeges szerepet játszó életképes anyagot szolgáltas- 

 son, a magtestecs pedig a megújuló ázalag magjává szerveződik. Az egybe- 

 kelt ázalagok, vagy még az egybekelés tartama alatt, vagy miután már 

 ismét szétváltak, azon kívül, hogy a tartalékmagból, azaz magtestecsböl, 

 vagy annak csak egy részebői képződött uj magot nyertek, mintegy meg- 

 ifjodnak, megújulnak, azaz keretökön bclűl újraszerveződnek. Ezen újra- 

 szerveződés legszeml)etűnőbb az Üxytrichináknál, melyeknél, miként Stkin- 

 nek s ENGFL5iANN-nak már régebb vizsgálatai bizonyítják, még a esillószö- 

 rök, illetőleg serték és horgok is újak által hclyettesíttetnek, de a többi 

 ázalagoknál is létre jő, habár nem annyira szembetűnő, mint az említet- 

 teknél ; erre mutat nevezetesen azon körülmény, melyet a L. fasciola egy- 

 bekelésének tárgyalásánál ki is emeltem, hogy — ha szabad e kifejezéssel 

 élnem — az ázalagnak szennyesnek látszó avét, elviselt protoplasmája, 

 egészen megtisztul ; erre mutat a bomlási terményeknek felhalmozódása : 

 erre végre azon, tudtommal sehol fel nem jegyzett körülmény, miszerint 

 az egybekelő párok, azon ázalagoknál, melyeknél az egybekelés hosszasan 

 tart, az egybekelés végével egyenlő nagyságiuikká lesznek, holott az egy- 

 bekelés kezdetén egymástól nagyságra nézve gyakran igen feltűnően eltér- 

 tek, mi egyszersmind újjnuitatásul szolgál annak feltevésére is, hogy az 

 egybekelt párok között élénk anyagkicserélődés megy véghez. Az ázalagok- 

 nak egybekelésokozta önmagoknak mintegy újjászűlését leginkább össze- 

 hasonlíthatnók azon újjászerveződéssel, mely a Weism vNN-féle fontos vizs- 

 gálatok szerint, melyeknek helyességéről AiERP.Arii is kezeskedik, a Mus- 

 cidáknál, s nyilván más rovaroknál is, a bábálom alatt jő létre, midőn a 

 histolysis beálltával az álca szöveteinek romjaiból egy új, ez esetben per- 

 sze az álcától eltérő szervezetű lénynek, a tökélyes rovarnak teste épül ftd : 



-^ Beiträge zur Keuutuiss der Bildanp;, Rpfniflituii!,' nml TIk iliitiu' <1<'S tliifrisclun 

 Eies. MorpholoR. Jahrb. T. Bd. 1875. 



-•' I.i. mü. 



* 



