Viigy kerülékes, ez azonban csakis az ázalag lapjára nozve áll, ;i mcnnyil)C'n 

 teste összenyomott, úgy hogy éléről tekintve pálca- vagy piskóta-alakúnak 

 látszik. Felületén két ellenkező irányáan lefutó sávok szelik egymást, me- 

 lyek csínos rhombos terecskékct irnak körííl; erős nagyításnál meglehet 

 arról győződni, hogy ezen sávok, melyek gyenge nagyításnál egyszerű vo- 

 nalaknak látszanak, igen ai)ió gömböcskéklx'il vannak összetéve, melyek 

 megannyi gyöngysoroliat képeznek; ezek között a felület négyszögei simák, 

 szerkezet nélküliek. Az egész kéregréteg meglehetős ellentálló, merev, a 

 nélkül, hogy a kéregplasmától jól elkülönült cuticulát lehetne rajta meg- 

 különböztetni s mindenütt egyforma, finom csillószőrökkel borított. 



A legtöbb péklány tíibb, kissé kékesszínű gömbölyded testeket tar- 

 talmazott, melyekkel némelyek egészen zsúfolva voltak; ezen testek ré- 

 szint a bélplasmál)a látszottak mintegy benyomva, részint nedvudvarral 

 voltak környezve, ugy mint számos á/alag l)elsejében az emésztés alatt 

 álló testek s általában igen hasonlítottak a Cyclidium Glaucomához, mely 

 töménytelen mennyiségben táneolt ázalagunk társaságában a vízben. A test 

 mellső végén állandóan egy kisded szemölcsszerű kiemelkedést különböz- 

 tethettem meg, mely igen emlékeztetett az Enehelysek és Enchelyodonok 

 szájkörűH dudorára : arra azonban, vájjon ezen dudor közepében van-e a 

 szájnyílás, vagy, mint Cohn állítja, kissé oldalra húzódva, miután a nyelés 

 actusát nem láttam, nem adhatok kielégítő feleletet. 



Ázalagunk szervezetét kiegészíti még egy a test közepe táján helyet 

 foglaló nagy gömbölyded mag s egy a hátsó testvégen nyíló lüktető ürese. 



CoHN is megjegyzi ázalagáról, hogy mozgása szerfelett gyors, rohamos, 

 miközben az egyenes, vagy inkább ívelt pályákban haladó ázalag hosszten- 

 gelye körül hengereg, úgy hogy majd lapos, majd keskeny oldala szemlél- 

 hető ; mindez a sósvízi ázalagra nézve is áll s csak még azt akarom 

 kiemelni, hogy egész magaviselete, nevezetesen szilaj mozgása szerfelett 

 emlékeztet az Acinetinák rajzóira, s ha elnyelt testeket nem tartalmazott 

 volna majd minden példány, bizonyára az Aeineta tuberosa rajzójának 

 tartottam volna, melytől még csak nagyobb termete s feltimő gyöngysoros 

 sávjai által tér el. Mindennek dacára azonban még sem zárhatom ki annak 

 lehetőségét, hogy a nevezett Aeineta alakkörébe tartozik, mire alább, az 

 Aeineta tuberosa tárgyalásánál még visszatérendek. 



LACRYMARIA LAGENULA, CLAP. & LACHM. 



(IX. T. 1—4. Alna.) 



Claparède és L\CHMANN Sartoroë mellett a bergeni és gles^vaeri fjor- 

 dok Floridái között fedezték fel a fennevezett Lacrymariát, '^^ melytől a 



-"Études .sur Us fiiriisoiies et les Hliizopodps. IT. Vol. l'îiiis et (Jeiièvp. 185.S -59. 

 Pat,'. M02. Pl. XVIII. ti«. 7. 



