23ô 



teljesen megegyezik a L. Oloréval s ha Enclielvnák családjába tartozó szá- 

 mos más ázalagéval. A garat egyénenként változik s általában kc^t külön- 

 böző alakban lordul elö, nitdyek azonban a fejlettség különböző fokának 

 felelnek meg. Legegyszerííl)!) esetben finom, redíitleii bártyás tölcsér ké[»(^zi 

 a garatot (IX. 1.), mely a Lacryinariákniíl is, de kübinöscii az l-'ncbelysek- 

 nél gj^akran oly szerfelett finom, liogy jidenletéröl csujiáii a nyeles pillana- 

 tában lebet meggyőzíidni, midőn a benyelt tiípszer lialadási irányiinak 

 állandósága utal arra, bogy a uyelii-piilya bártya .-iital batároltatik. Ily 

 garatja van állandóan a Colepsuek. Más példányoknál a garat bártyás töl- 

 csére élesebben van elkülönülődve s nyugalomban bosszirányu redőkbe 

 szedődik, melyek a száj felé szélesebbek, aláfelé ellenben keskenyebbek s 

 elmosódottak, de sóba sem szilárdulnak elkülönült pálcikákká, mint a Cbi- 

 lodonnál és Nassulánál, miről a nyelés pillanatában, midőn a pálcikáknak 

 látszó redők teljesen elsimulnak, egész liatározottsággal meg lebet győ- 

 ződni. A garat sima és redős t()lcsére között a Lacrymariáknál minden át- 

 menet észlelbető. Állandóan ily liosszredőket viselő garat jellemzi az En- 

 chelyodon-nemet , mint ezt Wuzksniowski kiemeli. ~*^ A garat második 

 alakjánál, majd rövidebb (IX. d., 1.), majd bosszabbra nyúlt (IX. 3.), a 

 száj felé elvékonyodó, alul pedig bunkósan duzzadt pálcikák sorakoztak 

 egymás mellé s egészen szabadon bitszanak lebegni, bár kétségkívül agarat 

 liártyájáboz rögzítvék, melyet alul miután többnyire szétállanak, állandóan 

 széthúznak, ugy hogy ennélfogva a garat megfordított tölcsért képez. Ezen 

 bunkós pálcikák szemesétlen, fényes, s mint a nem egészen színtelen üveg, 

 kissé zöldesbe liajló egynemű állományból állanak, mely optikai tulajdon- 

 ságait tekintve, leginkább a Vorticellák koesányán végig húzódó összhúzé- 

 kony szalagra emlékeztet. Nyeléskor ezen képletek hossztengelyök irányá- 

 ban kissé megrövidülni látszanak s feladatuk nyilván abban áll, hogy a 

 garatot a zsákmányra mintegy rá biizzák. A Lacrymariáknál en állandóan 

 8 ily összhúzékony bunkót különböztettem meg, az Enchelys nebulosánál 

 8 farcimennél 4-et, vagy 8-at, az E. gigosnál pedig legalább is Kl-ot; ez 

 utóbbi ázalagnál a szájkörüli bunkós pálcikákról Stkin is tesz említést s 

 azokat az általa tapintó testecskéknek tartott pálcikák köré sorozza. -^" En 

 e kétféle garatszerkezetet a következő összefüggésben vélem állani : tiatal 

 egyéneknél a garat ruganyos, hártyás tölcsért képez, mely lassanként ve- 

 szít ruganyosságából s ekkor bosszirányu redőkbe szedődik, végre összhú- 

 zékony bunkós pálcák sarjadzanak a száj kerületéből a garat hártyájára s 

 ezek egyrészt ellensúlyozzák a petyhüdtté vált garat ruganyosságának el- 

 vesztését, másrészt pedig összhúzékonyságuk által a fennemlitttt módon 



-" Beitnlf^o zur Aiiatníiiic ilo' Int'iisin-icii. Aicli. 1'. .Mikrosknp. Aii.it. \'. ÍM. 1. Ht't. 

 1869. l'a«. 31. Moí;jcí,'y/..'s. 



-» Der ürííHiiisnins. 1. Alitli. Pa«. SO. 



