2i7 



távul ; íiz ut()l)l)i ugyíinis 1-, a ihibbi pedig d látogatókkal ellátott diulort 

 visel: «Vorticella simplex, turbinata, ai)icebituberciilata» ; "*" az A. tuberosa 

 pedig az A. Leinnaruiiitól abban tér el, hogy amannak teste laposra nyo- 

 mott, páncéla a test lágy részétől élesen elvált s csupán egy lüktető üresé- 

 vel bír, még az utóbbinak teste bunkós, körtealakú, páncéla csak igen gyen- 

 gén elvált s üreséinek száma d — 3. Miután ily vigaszt nem nyújtó zilált 

 fogalom áll kapcsolatban az A. tuberosával, talán indokoltnak látszanék 

 azon Acineta részére, melyet töménytelen mennyiseg])en találtam a Vorti- 

 cella nebulifera sósvízi alakjának társaságában, részint moszatokra telepedve, 

 részint szabadon lel)egve a víz felületén s melyet a szamosfalvi és tordai 

 sóstavak ázalag faunáját tárgyaló első közleményemben A. tuberosa névvel 

 jeleltem, midőn annak részletesebb tárgyalására áttérnék, új fajt alapítani ; 

 minthogy azonban a sósvízi Acineta a SxEiN-féle tengeri A. tuberosával 

 teljesen megegyezik, ezt pedig a leírások után nem lehet az Ehrenberg -féle 

 A. tuberosától elválasztani : legcélszerüblmek tartottam az A. tuberosa 

 nevet használni. 



Az A. tuberosa teste körv()nalail)an haranghoz hasonló, vagy három- 

 szögű, a hossztengely irányában eső középső testtáját kivéve, mely többé- 

 kevésbbé kidomborodik, lapított, mi különösen felülről tekintett példányok- 

 nál vehető ki jól (X. 7.), felső részének két szögletéből egy-egy dudor 

 emelkedik ki, mely a tapogatókat viseli, ezek között a páncélon még egy 

 középső páratlan emelkedés domborodik ki. Az egész test meglehetős 

 kemény cuticula által képezett színtelen páncéll^a tokozott, mely az oldaldudo- 

 rok alapján csonkítottnak látszik, tényleg azonban csupán elvékonyodik s 

 ezen dudorokat is teljesen bevonja; íiatal egyéneknek páncéla egészen sima, 

 nagy egyéneknél gyakran gyűrűs redőkbe szedett (X. 8.), vagy végre egészen 

 szabálytalan ráncokat vet ; oly egyéneknél, melyeknek teste egymás után 

 gyorsan fejlődött rajzók kibocsátása ált:il raegfogyott, gyakran, mint egy 

 összenyomott üres hólyag, össze-vissza ráncolt. A páncél elkeskenyedő 

 alsó részéből kiindul(') kocsány legfelebb a test hosszát, többnyire csak felét 

 vagy harmadrészét éri el, aláfelé gyakran elvékonyodó alsó része pohártalp - 

 szerű korongocskában végződik. Fiatil egyenek kocsánya meglehetős ruga- 

 nyos s színtelen, egynemű anyag által van kitöltve, később elveszti ruga- 

 nyosságát, csöves lesz s néha erősebben fénytörő tengelyfonalat rejt magában 

 ÍX. i), leggyakrabban azonl)an egészen üres s hosszirányban finoman sávo- 

 lyozott, il páncél iu-etől állandóan haránt rekesz által van elválasztva. 



A páncél csak igen iiatal egyéneknél fekszi meg egészen a test lágy 

 részét, kifejlett egyéneknél elleni)en a plasuiatest a piinceltól többe-kevesbbe 

 vissza van húzódva, csupán az oldaldudorok állanak a pánczellal közvetlen 

 összefüggésben ; az ezekre húzódó cuticula azonban gyorsan elvékonyodik s 



"^ Aniiaalcula Inriisoriu. Il;iiiMÍ;ic. ITSII. l'iii,'. MOS. T.il. XI, IV. Kii,'. '"^ -'•'• 



