24.S 



elmosódva rnc^i:}' át a, dudorok plasiii;íj;'ir(')l reageaisek ;i!tal is t-sak hajosaii 

 leemelhető határliártyába, miután pedig a kiduzzadó dudorok alapján a 

 cutii-ula. rendesen néhány mély gyűrűs redöt vet, úgy látszik, mintha a pán- 

 cél e helyeken csonkított s a, dudorok kibocsátására szolgáló nyílásokkal 

 volna ellátva.; oly egyéneknél, melyek dudoraikat a páncélba visszavonták 

 (X, 8.), a górcsőnek kedvező beállítása mellett gyakran igen élesen meg 

 lehet különböztetni azon kettőzetet, melyet az önmagába visszatürt cuticula 

 képez. Stein az A. tuberosa protoplasmáján a páncélon belül még egy igen 

 vékony külön burkoló hártyát (Körpermembran) különböztet meg, míg 

 Heetwig határozottan kiemeli, hogy ily hártya az Acinetáknál egyáltalában 

 nem létezik; mint más ily vitás nézetekre, úgy erre nézve is áll, hogy «In 

 medio Veritas», — az A. tuberosának a tokon belül van is, nincs is külön 

 hártyája : ha ugyanis hártya alatt csak oly képletet értünk, mely minden 

 reagens nélkül kivehető, úgy Hertwici nézetéhez kell csatlakoznunk ; ha 

 ellenben a reagensek által leemelheti) határhártyát is valódi buroknak, hár- 

 tyának tekintjük, úgy STEiN-nek kell igazat adnunk, én legalább kevésbbé 

 nedvdús plasmával bíró példányoknál ily határhártya j lenlétéről határo- 

 zottan meggyőződtem, még nedvdúsabb, duzzadtabb példányokról ily hártya 

 reagensek hozzáadására sem válik le. Különl)en a hártya jelenléte vagy nem- 

 léte fölötti egész vita felfogásom szerint me'dő, melynél végre is a maga 

 szempontjából mindkét nézetnek igaza marad ; mert hiszen a kéregplasmá- 

 tól nedvtartalmára s vegyi összetételére nézve különböző s a plasmát 

 zsugorító kémszerek hozzáadására leemelődö határhártya s a jól elkülönült, 

 kettős körvonalú, tulajdonképi hártya között csupán fokozatos különbség 

 létezik, a mire maga az A. tuberosának fejlődése a legszebb példát szolgál- 

 tatja : a rajzási életszakának befejeztével letelepedett fiatal Acineta ugyanis 

 kezdetben minden burok nélküli, később egy határhártya különül el felüle- 

 tén, mely csakhamar kettős körvonalú tulajdonképi hártyává s ez végre a 

 plasmáról leemelődvén páncéllá változik át. Valamint más Acinetáknál, 

 úgy ennél is, rendesen tömve van a protoplasma kisebb-nagyobb zsír- 

 fényű rögöcskékkel, melyek csupán vékony szemcsétlen kéregréteget hagy- 

 nak a felületen, a dudorok azonban egészen szemcsétlen állományúak. A 

 plasma rendesen színtelen, ritkán találtam halvány téglavörösnek, mely szín 

 kétségkívül nem az Acineta saját festő anyagának tulajdonítandó, hanem a 

 zsákmányul szolgált Chlamydodon Cyclopsoktól származik. Néha még zöld 

 gömböcskéket is találtam a plasmá])an, mel^yeknek eredetéről aláUlj fogok 

 szólani. Ehrenberg az A. tuberosát sárgásbarnána\, Eichwald zöldesnek. 

 Stein színtelennek, vagy különliöző árnyalatú festő anyag által színezett- 

 nek találta. 



Az A. tulierosánál, mint a páncélos, vagy tokba zárt Acinetináknál 

 általában, a tapogatók nem az egész test felületéből, hanem csupán az oldalt 

 álló, nyilakat rejtő puzdrához hasonlítható két dudovl)ól induliiak ki. Ezen 



1 



ill ■ 



