melyeken út a esillószörös azaIa<j;okban fejlődött ii. u. acinetaszerü ebré- 

 nyek jutnak a külvilágba. 



Az A. tuberosánál két különböző csilloszőrözetü rajzókat különböz- 

 tethettem meg, t. i. egész felületükön csillószőrözötteket (X. 5., lU — 1:2.) s 

 olyanokat, melyek csupán 4 — ö övben viselnek csillószöröket (X. 4.), mely 

 különböző csillószörözettt rajzók között átmeneti alakokat nem sikerült 

 találnom, azonban azon észleletet tettem,' hogy midőn őszszel frisen merí- 

 tett vízben igen nagyszámú Vorticella nebulifera között csak gyéren for- 

 dultak elő egyes Acineták, ezeknek rajzói mind a második alakhoz tartoz- 

 tak, hetek múlva az Acineták tetemesen elszaporodtak s ezen későbbi nem- 

 zedéknek rajzói ismét egész felületükön viseltek csillószöröket. Nem 

 hagyhatom itt említés nélkül, hogy én a Podophrya fixánál s a P. quadri- 

 partitánál is kétféle, az utóbbinál tulajdonképen többféle rajzókat találtam. 

 A Podophrya fixánál a rajzók bizonyos nemzedékeknél hengeresek, egy 

 csillóször-övvel, más nemzedékeknél ellenben állandóan lapos testüek 

 szintén egyetlen csillószörövvel s oly alakúak, mintha egy hengeres rajzó 

 hossztengelye irányában egészen laposra nyomatott volna, ezen lapos raj- 

 zók továbbá sokkal nagyobbak a hengereseknél s itt tüzetesen nem tár- 

 gyalható fejlödésmenetökre nézve is eltérnek a hengeresektől. A Podophrya 

 quadrij)artitának bizonyos nemzedékeinél a rajzók állandóan 1 — 3 csilló- 

 szőr-övet viselnek, más nemzedékeknél ellenben a csillószőr-övek száma 

 annyira szaporodik, hogy a rajzó testének csupán mellső s hátsó vége nem 

 visel csillószöröket s néha ezen terület oly kicsiny, hogy a rajzó csaknem 

 egészen csillószőrözöttnek látszik. — Az A. tuberosának öveket viselő raj- 

 zói semmiben sem térnek el az Acinetináknak általánosan ismert hasonló 

 rajzóitól s leírás helyett egyszerűen a rajzra utalok (X. 4.) ; az egész felü- 

 letökön csillószöröket viselők gömbölydedek, tojásdadok, vagy körte-ala- 

 kuak s hossztengelyüket keresztező irányban többnyire, de nem mindig, 

 lapítottak (X. 10.), sávokat majd nem viselnek (X. 11.), majd pedig két 

 ellenkező irányban rézsút futó s egymást szelő irányban élesen sávolyo- 

 zottak (X. ő., 10., 1-.), úszás közben előre irányult végok kidudorodó, 

 szemölcsszerű, számos Enchelynának felhányt ajkára emlékeztető, képletet 

 visel (X. 11., 1:2.), melylyel midőn szilaj rajzások közben egy-egy pilla- 

 natra megpihennek, idegen tárgyakra, mint valamely szívókoronggal rög- 

 zítik magokat ; szervezeteket majd víztiszta, majd kisebb-nagyobb rögöcs- 

 kék által homályosított plasma, gömbölyded, vagy tojásdad mag s egy, a 

 hátsó testvég közelében fekvő lüktető ürese egészíti ki. 



A rajzónak Acinetává való átváltozását több ízben volt alkalmam megfi- 

 gyelhetni. Az életének kóborló szakát befejezett rajzó kidomborodó koron- 

 gocskájával állandóan rögzíti magát s ezen rögzítöszerv lassanként növe- 

 kedvén, kocsánynyá nyúlik. Mindjárt az állandó rögzítéskor apró gombos 

 tapogatócskák jelennek meg az egész feliileten, melyek a rajzását befejezett 



