256 



Acinetáról az egész csillószörözetet egy finom cuticulával együtt leemelik, 

 az Acineta mintegy megvedlik (X. 13.). Ezen szétszórt tapogatók ismét 

 visszavonatnak s helyettök két lassanként kiemelkedő oldaldudorból az 

 állandó tapogatók kezdenek kinyomúlni s a kis Acineta lassanként, a rész- 

 ben a már fennebb vázolt módon, jellemző szervezetét éri el. 



Nem igen ritkán találtam egyes Acinetákat, melyek a páncélon belül 

 két egészen egyforma félre voltak oszolva, melyek közül az egyik durva 

 szemcséjű zavaros plasmatesttel bírt, míg a másik amattól világos plasmája 

 s hasonló magja által élesen eltért (X. 6,). Hogy itt nem egyszerű oszlás- 

 sal van dolgunk, erre a két félnek egészen különböző plasmája látszik 

 utalni ; hogy azonban mily módon jő létre a két fél s mi a további végze- 

 tök, nem sikerűit kiderítenem s az észleletnek egyszerű feljegyzésével kell 

 beérnem. 



Fennebb a Cohn Placus striatusával azonosnak tartott igen kétes 

 természetű ázalag tárgyalásánál kiemeltem már annak lehetőségét, misze- 

 rint az az Acineta tuberosa alakkörébe tartozik. Összehasonlítván ugyanis 

 a Placus szervezetét az A. tuberosának azon rajzóéival, melyek két irány- 

 ban sávolyozottak, oly megegyezőnek találjuk azt, hogy az összetartozás 

 feltevésének gondolatától alig lehet menekülni ; a lényeges, alárendelt érté- 

 kűnek persze nem mondható, különbség abban áll, hogy a Placus mellső 

 testvégének szemölcsszerű emelkedése valóságos szájnak felel meg, míg az 

 Acineta-rajzók megfelelő képlete kis szívókorongocskát képez, mely később 

 kocsánynyá fejlődik. — De vajon nem képzelhető-e, hogy ezen kezdetben 

 lágy korongocska, midőn egyes példányok szilaj rajzási mozgásaik közben 

 egy-egy pillanatra idegen testre, pl. valamely ázalagra rögzítik magokat 

 nagy hevességgel, a nyomásnak engedve — szájjá tágul ? Ez, a rajzók erő- 

 szakos, tolakodó mozdulatait tekintve, épen nem lehetetlen, s ez esetben a 

 megnyílt szájú rajzó Placusszá változott, mely az Acinetinákétól eltérő táp- 

 lálkozási módot kezdve, szájjal bíró s esillószőreit megtartó nemzedéknek 

 lehet kiindulási pontja. Hogy ezen megváltozott táplálkozási mód nem 

 képzelhetlen, e mellett szólhat azon körülmény, hogy, mint fennebb elő- 

 adtam, a kifejlett Acineták is a helyett, hogy kiszívnák, néha egyszerűen 

 elnyelik táplálékokat, sőt ezen rendkívüli táplálkozási mód állandósulhat 

 is, így nevezetesen a Podophrya Troldnál. E mellett szólhat továbbá, mit 

 Hertwig az Acinetináknak a többi ázalagokkal való rokonságát puhatolva 

 különösen kiemel, miszerint igen különböző Acinetinák rajzóinál van egy 

 durványos száj, sőt némelyeknél még garat is ; s nem valószinű-e, misze- 

 rint ezen durványos száj alkalmilag valódi szájjá változik "? — Hogy a szá- 

 jat nyert rajzó csillószőrözetét továbbra is megtartja, míg ez az Acineti- 

 nák fejlődésének rendes menetében, midőn a rajzó megtelepedett, elvész, 

 ez legkevésbbé sem lephet meg, miután tudjuk, hogy a kocsányokou ülő 



