Acinetinák felületén, midőn nem j('»l érzik magokat, mint akkor, midőn pl. 

 egy cseppben hosszabb ideig tartatnak, a csillószörözet ismét felléphet s az 

 Acinetina kocsányát oda hagyva rajzásnak indul, mint ezt TlERT\\K;-nek s 

 MAUPAs-nak a Podophrya lixáról közölt vizsgálatai bizonyítják s az utóbbi 

 búvár méltán jegyzi meg, hogy a P. fixa nevét épen nem érdemli, miután 

 kénye-kedve szerint majd kóborol, majd ismét rögzíti magát s épen ezen 

 észleletre támaszkodva a P. fixát mintegy átmen^^tnek tekinti a P. fixát, az 

 Acinetinák és csillószörös ázalagok között;'"'" ha tehát más Acinetinák a 

 szükséghez képest ismét és ismét visszanyerhetik elvesztett csillószöreiket, 

 miért ne tarthatnák meg csillószöreiket az Acineta tuberosának rajzói ? 

 S végre még Sxi iN-nek sajátságos Actinobolus radiansára akarok emlékez- 

 tetni ; ezen bizarr ázalagnak gömbölyded, vagy fordított tojásalakú teste 

 mellső végén egy szemölcsszerű emelkedésen nyíló szájjal, hátul pedig egy 

 nagy lüktető üresével együtt nyíló alféllel van ellátva, meglehetős hosszú 

 zsinegalakú magja szabálytalanul görbített, egész felülete egyenlően csilló- 

 szőrözött, mely szervezeti viszonyokat tekintve, mint látható, egy Enche- 

 lynától semmiben sem tér el ; mindezekhez hozzájárul azonban egy két- 

 ségbevouhatlan Acineta-jellem, az t. i., hogy egész felületén a csillószőrök 

 között fonalas tapogatók nyújthatók ki, melyek mint az Acinetinákéi tete- 

 mesen megnyújthatok s a testbe ismét nyomtalanul visszahúzhatok. ''^ 

 Hertwig ezen ázalagot, melyet Stein az Enchelynák családjába oszt be, 

 állandó szájjal ellátott Aeineta-rajzónak tekinti, "•^ mely felfogás jogosultsá- 

 gát alig lehet kifogás alá vonni ; s ha ezen felfogás helyes, ha vannak száj- 

 jal táplálkozó s esillószőrözetöket állandóan )negtartó Acinetinák : úgy 

 minden valószínűség a mellett szól, hogy a Placus, mely az A. tuberosa 

 rajzóitól lényegesen csupán kifejlett szája által tér el s ezen Acinetával 

 együtt él, szintén nem egyéb ily állandóan rajzó állapoton megmaradt, 

 szájjal bíró Aciui-tánál. 



Azon meggyőződésben, hogy egy hypothesis, — mint Schwann kor- 

 szakot alkotó munkájában mondja, — soha sem hátrányos, még megbíz- 

 hatóságának foka s az alapok, melyeken nyugszik, szem elől nem tévesz- 

 tetnek, '^" kifejezést akartam adni ezen csak feltevésen nyugvó, de legna- 

 gyobb valószínűséggel helyes felfogásnak. — Ha ezen feltevés helyesnek 

 bizonyodik, úgy az az ázalag-alakok összetartozási viszonyának felismeré- 

 sére nézve a legnagyobb fontos-ágú leend, miután okvetlenül oda fog ve- 

 zetni, hogy az Enchelynák, Trachelynák (s talán még az Opalininák) szá- 



''" Sur l'état molúle ilo Pod ni)! írva fixa. Comptes rendus do l'Aoad. des Sciences. 

 Tome 83. Paris. 1876. Pap. 010. 



" Der Orfíauismus. II. Alit h. l'a^'. IG!». Mejijejiy/es. 



•' Id. mü. Pa«. 78. 



"" Mikroskopische Untersiicliungen über die Uebereiustimiuunfî iu dei- Struktur 

 und dem Waelistlnuu der Tliirro und der Prian/on. Perlin. lS:t9. Paji. 2!20. 



