68 



nyörű Haberlea Ehodopensist) — Philippopolisba megy, és húsz napi 

 fáradságos vándorlás után érnek ide. Számba véve már most azt, mit Fri- 

 valdszky Pbilippopol vidékéről mond, azt kell hinnem, hogy növényünk 

 a Philippopolis vidékén elterülő mocsarakból való. Azt írja ugyanis, hogy 



«vidéke (Philipp.) egy részről közép magosságu hegyekkel .... kor- 



látoztatik ; másrészről pedig tágas, homokos síksággá nyílik, melly is egész 

 a' tenger' partjáig hazánk' alföldéhez hasonlóan terjed el. Ezen termékeny 

 lapályon riskása bőven termesztetik, ugyanitt több helyeken nádas tavak is 

 találtatnak, mellyek különféle vízi plántákkal' s állatokkal bővelked- 

 nek» (^4:2 — 243. lapon). Innen Szlivnóba mennek, Eski Zágrán s Jeni Zág- 

 rán át; — «ezen helységet választák az utazók fömulatásuk helyévé.» 



E szerint tehát, egybevetve ez adatokat a térképpel, növényünk Kelet- 

 Euméliából (Thrácia) való s a Philippopolis és Eski-Zágra közt elterülő mo- 

 csarakban termett. 



A lelőhely megállapítása után a növény meghatározása vált szüksé- 

 gessé. A «Chara flexilis» ismeretes synonymje a Nitella flexilisnek s igen sok 

 autor élt vele Linné óta a szóban forgó növény megjelölésére. Ez a körül- 

 mény tehát mindjárt Nitellára irányozta a figyelmet, az pedig, hogy a 

 «kéreg» hiányzik növényünknél, bizonyossá tette, hogy itt nem Charával, 

 hanem Nitellával van dolgunk. A fajra való meghatározás nem volt lehet- 

 séges, mert az ivarok még éretlenek, pusztán a csoportot lehetett megálla- 

 pítani, e szerint Nitellánk a Monarthrodactylaí csoportba tartozik, abba t. i. 

 melynél a levelek csak egyszer ízeitek s végső szelvényük csak egy sejtü. 



A Nitelláról lemosott iszapos Alga-keverék kiprœparalasa a kiválasz- 

 tandó Alga- faj ok vagy családok szerint, különböző eljárást igényelt. 



A Bacillariaceákat még a legkönnyebb kiválasztani s kipríeparálni az 

 ilyen próbákból. A lemosott bevonás iszapolása, miután a héjjak fajsúlya 

 igen csekély, elég könnyen megyén. A Bacillariaceák héjjait legtöbbször 

 nem is szükséges kiégetni vagy maró folyadékokkal kezelni, mert a szerves 

 tartalom, — protoplasma, endochrom stb. — elrothadt már, vagy csak 

 igen kevés maradt meg belőle, s így mindjárt tovább prœparalhatok. Én 

 rendesen a fedőlemezre szárítom rá a Bacillariaceák héjjait, hogy a jelen- 

 leg használatos s meghatározásukra feltétlen szükséges nagy nyílású, rövid 

 gyútávú objectivekkel jobban megközehthetők legyenek. Ezt az eljárást 

 jobbnak tartom, mint a tárgylemezre való preparálást, mert a tárgylemezre 

 szántott héjjak aránylag távol vannak az objectivtől. A fedölemezt aztán a 

 rászárított héjjakkal, egy csöpp Xylolban oldott tiszta Kanada-balzsamra 

 V. Liquidambarra borítjuk s a tárgylemezt kissé megmelegítjük (hogy a le- 

 vegőt a héjjakból kiszorítsuk). 



Hígabb folyadékokat p. Monobrom-naphtalint, kalium-higanyjodidot 

 stb. inkább akkor használok, mikor sok anyaggal rendelkezvén, parallel 

 készítményekre is jut a próbákból. 



