87 



megegyezően igen jó minőségű, az oszlopos hasadás valamivel jobb a 

 piramisosnál. A kalapács ütéssel könnyen előállítható hasadási darabok az 

 üveges fényességnél sokkal kiválóbban tündökölnek és rajtok tükrözési 

 szögmérővel az élszögeket is meghatároztam, melyek a Zirkon ismeretes 

 hajlásainak megfelelnek és a következők : 



obs. calc. * 



(110) :(ltl)=:47°50' 47°50' 



(ITO) : (111)=89°58' 90°—' 



(110) : (1Í0) = 90° 4' 90°—' 



A hasadási oszlop lapjaira normális irányú csiszolaton konoskóposan 

 ezen kristályok is a positiv jellegű egytengelyű interferencziás képet lát- 

 tatják, vegyületüket pedig Loczka József úr derítette fel, a ki kérésemre az 

 üde és tapasztalhatóan homogén próbát megelemezvén, a következő ada- 

 tokat közölte velem. 



«A kristályok fajsúlya 



1.371 gr. anyaggal 20.1° C-nál 4.696 

 1.370 gr. anyaggal 19.6° C-nál 4.694 



középértékben tehát : 4.695. 



Az elemzésnél 0.361 gr. adott 0.243 gr. Zr(\-t, 0.407 gr. pedig 0.136 gr. 

 SiO^-t, ezenkívül CuO-t is ki lehetett mutatni, de a mennyiségének meg- 

 határozására nem volt elég anyag.» 



A kristályok százalékos összetétele tehát 



Zr(h . . . 67.31 — 



SiO.^ ... — 33.41 



CuÖ ... ? — 



Ezen Zirkon kristályokon kívül Hantkbn úr küldeményében Déli- 

 Ausztráliáh )l származó gránát kavicsok is voltak, melyek vizsgálataim 

 nyomán Almandinok. Ezen Almandinok között a nagyobb darabok élénk 

 megypiros, sárgásvörös színűek, a kisebbek pedig az ibolyaszínhez hajló 

 világos vörösek. Optikai tekintetben normálisak, tetemes nagyításnál csekély 

 mennyiségi! inhomogenitásukat apró, fonalszerű, optikaian anisotrop kris- 

 tály zárványok árulják el. 



Ezen Almandin nevezetes azért, mert mint Henry Y. L. Brown ** 

 írja, Dél-Ausztráliában az éjszaki territórium folyóiban a gránátok a 

 hordalékok között igen gyakoriak és néhány évvel ezelőtt igen értéke- 

 sek is voltak, mert akkor rubinoknak gondolták őket. Nagy mennyiségben 



* Phillips, Mineralogy, 1852, p. 340, 

 ** A Record of the Mines of South Austraha. Adelaide, 1890. p. 136. 



