102 



Taf. II., Fig. 1.) Két példány közül az egyik aránylag széles a magas- 

 ságához. 



Miliolina intermedia Karr. sp. (Triloculina intermedia Karrer. 1. c. 

 p. 138, Taf. L, Fig. 11.) Nem ritka. 



Miliolina sclerotica Karr. sp. (Quinqueloculina sclerotica Karrer. 1. c. 

 p. 152, Taf. III., Fig. 5.) Nem ritka. 



Miliolina vermicularis Karr. sp. (Quinqueloculina vermicularis Karr. 

 1. c. p. 150, Taf. III., Fig. 1.) Kitka. 



Miliolina Krenneri Frnzn. (Quinqueloculina Krenneri Franzenau. 

 Adatok a rákosi felső mediterrán emelet foraminifera-faunájálioz. Földtani 

 Közlöny. Budapest. 1881. XI. kötet, 46. 1., III. tábla, 13—18. ábra.) Mind- 

 két ismertetett forma nem ritka ezen anyagban sem. 



Miliolina peregrina d'Orb. var. edentula Frnzn. (Quinqueloculina 

 peregrina d'Orb. var. edentula Franzenau. U. o. 45. 1., III. t., 4 — 6. ábra.) 

 Nem ritka. A példányok kisebbek a rákosi helyiségből származóknál. 



Miliolina Rákosiensis Frnzn. (Quinqueloculina Eákosiensis Fran- 

 zenau. U. o. 45. lap, ni. tábla, 7 — 9. ábra.) Gyakori. 



Miliolina Bujturensis n. sp. (IL tábla, 2a, h, c ábra.) Ezen gyakori 

 alaknál két éles él határolja a kamrák hátrészét. A kamrák akként nőttek 

 egymásra, hogy a héj harántnézetben egy egyenetlen oldalú háromszöget 

 képez. Minden hátéi két oldalán barázdák vannak, melyeket domború ré- 

 szek követnek. A héj kerülete széles elliptikus. Az elő és hátsó oldal majd- 

 nem sík, ezek elseje csak igen keveset láttat a mélyen fekvő központi kam- 

 rából. A kamrák érintő vonalai gyengén mélyítettek és szembetűnők. A nyi- 

 las majd ovális, majd inkább kerek, a szabad végén megvastagodott egy 

 foggal. A héjak nagysága 0-5— 07 milHmeter közt változik. 



Kétségtelen az, hogy alakunk a Miliolina trigonula Lam. sp., a M. 

 gibba és tricarinata d'Orb. sp. és a M. intermedia Karr, sp.-hez közel áll, 

 valamint hogy ezen viszony az említettek közt is uralkodik. Hogy ha mind- 

 amellett az alakokat ezen öt különböző név alatt sorolom fel, teszem azt 

 azon oknál fogva, mert a bőséges anyag tanulmányozása meggyőzött, hogy 

 eme fajok jellegei állandóak. 



A felsorolt fajok szétválasztására legalkalmasabb azok háromszöges 

 harántmetszete. Itt látjuk, hogy a Miliolina trigonula Lam. sp. = Miliolina 

 austriaca d'Orb. sp. (1. ábra) oldalai és csúcsai erősen gömbölyűek és hogy 

 a középső kamra jó nagy, a Miliohna gibba d'Orb. sp. (2. ábra) oldalai még 

 gömbölyűek, a csúcsok már hegyesebbek, a középkamra még nagy, ugyan- 

 ilyen ez még a Miliolina tricarinata d'Orb. sp.-nél is (3. ábra), melynél 

 azonban, mint a következőknél is, a csúcsok már igen hegyesek. 



