Ill 



először. Az észleltek által ösztönözve, a seregesen s javavirágzásukban levő 

 Galanthusokat sorra vizsgálva, néhány órai kutatás után az eltérő virág- 

 szerkezetnek oly gazdag sorozatát sikerült megállapítanom, mint a milyet 

 az első lelet alkalmával még nem is sejtettem. A legkülönbözőbb átmeneti 

 alakokat észlelhettem nagyrészt több példányban, a normálisan három- 

 méretü virág belső és külső lepellevelei között a lepellevelek alaki fejlődé- 

 sét illetőleg ; majd a belső lepellevelek utánozták a külsőket, majd pedig 

 megfordítva ; csak a már említett hat teljesen egyenlő s a normális belső 

 három lepellevélhez hasonló lepellevéllel biró hóvirágokra nem tudtam ez 

 úttal ráakadni ezen , Galanthusokban annyira bővelkedő területen s 

 hasonlólag nem sikerült oly fajta hóvirágnak egyetlenegy példányát 

 sem találnom, melynél az összes lepellevél a normális három külső 

 lepellevél jellegét magán hordja, a mint azt már régebben az üst. 

 bot. Zschr. XXXV. évf. 10. számában Dr. Formánek E. egyik bot. jegyzé- 

 kében olvastam volt. 



Páros méretű virágok, minők a négy- és kétméretüek (III. tábla, 

 14. 15. ábra) mint alkalmam volt tapasztalni, nem tartoznak a ritkaságok 

 közé s ezen egy kirándulásom alkalmával is nagyobb számban sikerült 

 találnom s összegyüjtenem; a begyűjtöttek kisebb részét részint alkoholba 

 tettem, részint szárítottam, nagyobb részét ellenben az egyetemi növény- 

 kertben ültettem el, hogy a már régebben ott tenyésztett rendellenes virág- 

 zásu hóvirágok csoportját még ezekkel is gyarapítsam. Ezeknek legnagyobb 

 része az 18í)0. év tavaszán virágzott s nem tért el semmiben sem a termé- 

 szetes termőhelyen észlelt virágoktól. E tény megerősít engem arra nézve, 

 hogy eme összes alakjai a hóvirágnak (III. tábla, 1., :2., 14., 15. ábra) ter- 

 mészetes tenyészöhelyeiken továbbra is állandók maradnak, sőt talán mint 

 ilyenek továljb is szajíorodnak, a rendellenesség ezen neme az utódokra is 

 átöröklődik, minek megerősítését azonban további észleletektöl teszem 

 függővé. 



Hasonlólag nem ritkák a Jánoshegyen oly vh'ágok sem, melyeknél a 

 belső lepellevelek átmenetet képeznek a porzók alakjára és viszont a porzók 

 fokozatos átalakulást mutatnak belső lepellevelekké. 



Kiválóan érdekes volt előttem egy háromméretű hóvirág, melyben a 

 három külső lepellevél hófehér, tehát normális színű volt, a három belső 

 közül azonban csak egyetlen egy volt normális alakú, nagyságú és színű, 

 holott a második részaránytalanúl lévén kifejlődve, a látszólag csenevész 

 oldalán jól kifejlődött fél antherát viselt, telve himporral, a harmadik pedig 

 mindkét oldalán eltérő alakot és színt mutatott, jobb- és baloldali szélén 

 pedig, tehát meglehetős távolban egymástól, egy-egy fél, vagyis két fél 

 antherát viselt, melyek közül az egyik kisebb, a másik ellenben nagyobb 

 és fejlettebb volt; a virág harmadik és negyedik körét, mint minden 



u 

 Természetrajzi Füzetek. XIII. köt. " 



