11(1 



apuci í'eminam miiiuto, uniarticnlato,pyriformi, dimidiam loDgitudinem arti- 

 ciili primi rami exterioris non attingente, apicem versus parum attenuato 

 et in apice uniaculeato, aculeo minuto ; arfciculo penultimo rami exterioris 

 t'xtuM aculeo crasso, parum curvato, dentato, setiforme armato, ungue api- 

 eali recto vei parum curvato ; articulo ultimo distincto, aculeis duohus fere 

 ioqualibus (Tabula IV. Figura 7) ; ramo interiore pedis dextri quinti paris 

 apud marem uniarticulato dimidiam partem articuli primi rami exterioris 

 non attingente in apice rotundato, uniaculeato ; articulo primo rami exte- 

 rioris intus in angulo superiore proeessibus duobus parvis aculeoque usque 

 ad mediam partem articuli sequentis attingente armato, articulo ultimo 

 elongato in parte basali angustiore, ungue terminali brevi, arcuato, crassius- 

 culo ; pede sinistro maris uniramoso, ramo interiore nullo, exteriőre solum 

 uniarticulato, articulis duobus connatis, in apice bituberculato, tuberculis 

 magnis, pilosis, in apice exteriőre ungue crassiusculo falciformi setaque 

 falciformi aculeata armato (Tabula IV. Figura 4) ; sacco ovifero globoso sed 

 in medio antice posticeque sinuato (Tabula IV. Figura 5) ; ovis paucis : 

 colore albido. 



Longit. Î 2 — 2*2 mm.; cf 1*6 — 2 mm. 



Hahitat in stagnis prope Kecskemét (Nyir, Széktó) in Comitatu Pest- 

 Pilis-Solt-Kiskún et prope Kisújszállás in Comitatu Jász-Nagykún-Szolnok ; 

 Párád in Comitatu Heves. 



Constructione antenme geniculantis pedisque quinti paris marium et 

 abdominis furcœque feminarum a reliquis speciebus optime distingvendus. 

 Nota bene characteristica est apud marem deíectus rami interioris pedis 

 sinistri quinti paris ; Diaptomi asiatici Ullj. est species proxima. 



Teste meglebetös karcsú, hátul keskenyebb mint elöl, legszélesebb 

 fejtorának elején. Az utolsó torszelvény hátulsó csúcsai kissé oldalt állanak, 

 fölülr(")l nézve a nősténynél kerekítettek, 3 — 4 tüskét viselnek s ezek rövidek, 

 vastagok. A hímnél e szelvény csúcsai oldalról nézve tompán kerekítettek, 

 egyszerűek, vagy picziny tüskékkel fegyverz ettek. A nőstény első potroh- 

 szelvénye oldalról nézve nagy, széles csúcsba megy ki és mindkét oldalán 

 nagy, hegyes nyujtványnyal fegyverzett (IV. Tábla, 8. ábra). A him két első 

 potrohszelvényének alsó csúcsain mindkét oldalon egy-egy tüske van. 

 A villafüggelékek a nősténynél a megelőző potrohszelvénynél rövidebbek, 

 oldalsörtéjük alapjuknak közelébe, külső csúcssörtéjük a külső oldalra 

 vonult, belső oldaluk szőrös (IV. Tábla, 6. ábra). A hím vülafüggelékei meg- 

 nyúltak, valamivel hosszabbak a megelőző potrohszelvénynél és sörtéik a 

 többi fajokéhoz hasonlóan rendeződöttek. A nőstény ostorcsápjai 25-ízűek, 

 hátrafelé hajlítva az utolsó előtti potrohszelvénynél nem, vagy csak kevéssel 

 hosszabbak. A hím ölelője utolsó ízének csúcsán meglehetős vastag, kissé 

 görbült karom van, míg az utolsóelőtti második íz egyszerű (IV. Tábla, 

 9. ábra). A nőstény ötödik lábpárjának belső ága igen kicsiny, egyízü, körte- 



