125 



Teste karcsú, elöl keskenyebb mint hátul, legszélesebb fejtorának kö- 

 zepén. A két utolsó torszelvény a hátoldalon gyakran egygyé nőtt. Az utolsó 

 torszelvény okialcsúcsai fölülről nézve mindkét oldalon két tüskével fegy- 

 verzettek s kissé oldalt állanak. Az első potrohszelvény a töblúnél hosszabb, 

 mindkét oldalán egy-egy tüskével. A villafüggelékek oldalaikon szőrösek, 

 oly hosszúak, mint a megelőző potrohszelvény. A nőstény ostorcsápjai 

 í25-ízüek, hátra hajlítva az utolsó potrohszelvényen többel-kevesebbel túl 

 érnek. A hím ölelőjének utolsó előtti második ízének külső csúcsán rövid 

 átlátszó karom van, mely tarajba megy át (V. Tábla, i., 5. ábra). A nőstény 

 ötödik lábpárjának belső ága kétízű, hengeres, oly hosszú, mint a külső ág 

 első íze, csúcsán szőrös és két sörtével fegyverzett; a külső ág utolsó íze jól 

 fejlett, a csúcsán lévő külső tüske rövid, a belső a csúcskarom hegyéig ér 

 (V. Tábla. 3. ábra). A hím ötödik lábpárjának jobb felén a belső ág egyízü, 

 oly hosszú, mint a külső ág első íze, vagy kevéssel hosszabb, csúcsa hegyes 

 es finoman szőrözött ; a külső ág első ízének külső csúcsa nyujtványos, a 

 csúcskarom sarlóforma; a balláb belső ága egyízü, hengeres, valamivel 

 hosszabb a külső ág első ízénél, csúcsa szőrös ; a külső ág első íze belül íves, 

 szőrös, a második íz alapja duzzadt szőrös karélylyal, csúcsán meglehetős 

 hosszú, egyenes, vékony nyujtványnyal és egy íves tüskével fegyverzett 

 (V. Tábla, 2. ábra). Petezacskója gömbforma számos petével. Színe igen 

 gyakran kékes, néha azonban színtelen. 



Nőstény hossza: 1*8 — 2 mm. ; hím hossza: 1*6 — 1"8 mm. 



Termó'lielyei : Szamosujvár Szolnok-Doboka megyében ; Mócs Kolos 

 megyében ; Kecskemét Pest-Pilis-Solt-Kiskún megyében. 



E faj Európában igen el van terjedve ; eddig megtalálták Angliában, 

 Francziaországban, Németországban, Svéd- és Oroszországban. A búvárok 

 között vannak olyanok is, a kik e fajt egyszerűen a Diaptonms Castor syno- 

 nymjének tekintik, mint például Vosseler, de Guerne és Kicuard J. azon- 

 ban kétségtelenül kimutatták a két faj önállóságát. 



7. Diaptonuos Lilljeborgii de Guerne et Richard. 



V. Tábla, 6—9. ábra. 



Diaptomus Lilljeborgii de Guekne et Richard (1), jî. 161 (2), p. ÍO (9:2), Tab. 2, 

 Fig. 3, Tab. 3, Fig. 13. 



Longit. ? 1*8 — 2*2 mm.; cf 1*5 — 2 mm. 



Habitat : Budapest ; Kolozsvár in Comitatu Kolos ; Szamosujvár in 

 Comitatu Szolnok-Doboka. 



Ad faunám Hungariœ proptcrea notabilis, quia species hucusque 

 solum ex Algeria erat cognita, specimina tarnen hungarica ab algerianis 

 parum différant : lamina longitudinali hyalina articuli antepenultimi an- 

 tennas geniculantis marium, quai his de est. Differentia parva obvenit etiam 



