127 



Lonrfü. ? 1-8— :2-4 mm.; ^ 1-5— 1-8 mm. 



[iahitat : Czéke in Comitatu Zemplén ; Nagy-Pestény et Mons Betyezát 

 in Comitatu Hiinyad ; Mons Tátra (Wierzejski). 



Teste hátrafelé igen kis mértékben keskenyedik, meglehetős kicsiny. 

 Â nősténynél a tor utolsó szelvénye fölülről nézve mindkét hátulsó csúcsán 

 ketté oszlott; felső része szögletes, hátsó része ellenben többé-kevésbbé 

 szivforma nyujtványba megy ki ; a hátulsó rész belső oldalának közepén 

 egy tüske emelkedik (V. Tábla, lU. ábra). Potrohja elmosódottan négy szel- 

 vényes, az első szelvény a többinél sokkal hosszabb és oldalain rövid tüské- 

 vel fegyverzett. A him utolsó torszelvenye egyszerű és nincs szivforma 

 nyujtványa, jobb csúcsa kissé megnyúlt, bal csúcsa ellenben kerekített, 

 mindkét felől két tüskével. A villa lemezei majdnem oly hosszúak, mint a meg- 

 előző két-három potrohszelvény együtt és mindenütt szőrösek. A nőstény 

 ostorcsápjai i>5-ízuek, hátrafelé hajlítva az utolsó torszelvényen kevéssel túl 

 érnek. A hím ölelőjének utolsóelőtti második ízén kíviil keskeny átlátszó 

 taraj van (V. Tábla, 11. ábra). A nőstény ötödik lábpárjának belső ága el- 

 mosódottan kétízű, a külső ág első ízének fél hosszánál többé-kevésbbé 

 hosszabl) és csúcsán kis sörtével födött. A külső ág utolsó íze jól fejlett, 

 csúcsán egy Ijelső nagyobb és egy külső kisebb tüskével (V. Tábla, 13. ábra). 

 A hím ötödik lábpárjának jobb felén a belső ág többel-kevesebbel hosszabb 

 a külső ág első ízénél, alapján széles, külső szegélyén kikanyarított, csúcsán 

 hegyes és "1 — 3 fogacskával meg íhiom szőrökkel fegyverzett (V. Tábla, 

 H. ábra); az alaprészlet második izének belső szegélyén kis átlátszó nyujt- 

 vány emelkedik; a külső ág első ízének külső felső csúcsa nyujtványba 

 megy ki ; a csucskarom meglehetős rövid, némileg sarlóforma. A balláb 

 alaprészletének második izén belül kis, átlátszó nyujtvány van ; a belső ág 

 egyízű s oly hosszú, mint a külső ág első íze, csúcsa felé keskenyedik és 

 csúcsán szőrös ; a külső ág első íze egyszerűen kanyarított, míg az utolsó íz 

 alapján duzzadt, belül szőrös, egy rövid, meglehetős vastag nyujtványba 

 megy ki és egy rövid, íves tüskével fegyverzett (V. Tábla, Iá. ábra). A pete- 

 zacskó gömbforma számos petével. Színe vörhenyes. 



Nőstény hossza : 1*8 — 2*4 mm. ; hím hossza : 1'5 — 1*8 mm. 



Termőhelyei: Czéke Zemplén megyében; Nagy-Pestény, retyezáti 

 tavak Hunyad megyében ; Tátra (kettős tó a Hernyós tavak csoportjábon) 

 í Wierzejski). 



E fajt Wierzejski fedezte föl először a Tátrában, de mint Diaptonm.<< 

 laeirudatus Fisch. -t jegyezte fel s csak későbben írta le uj faj gyanánt. En 

 korábbi dolgozataimban a Nagy-Pestény határából és a Ketyezát tavaiból 

 való példányokat Diaptomus castor név alatt emhtem. Eddig ismert termő- 

 helyei után következtetve e faj hazánk faunájának jellemző, kizárólagos 

 sajátja, melyet torának utolsó szelvénye után azonnal fölismerhetünk. 



Természetrajzi Füzetek. XIII. köt. 



