134 



pedum quinti paris marium, quœ aberration es mihi solum locales esse 

 videntur. 



Teste karcsú, hátul keskenyebb mint elöl és legszélesel)b fejtorának 

 első részében. A fejtor utolsó szelvénye kissé kifelé áll és mindkét oldalon 

 két tüskével fegyverzett. Az első potrohszelvény mindkét oldalán rövid 

 tüske emelkedik, a többi szelvényeknél sokkal hosszabb. A villa lemezei a 

 megelőző potrohszelvénynél töl)bel-kevesebbel hosszabbak, oldalaikon sző- 

 rösek. A nőstény ostorcsápjai 25-ízüek, vagy csak kevéssel hosszabbak a 

 törzsnél, vagy pedig a villáig érnek. A hím ölelőjének utolsóelőtti második 

 ízén a külső csúcsról pálczikaforma nyujtvány ered, mely vagy oly hosszú 

 mint az utolsóelőtti íz, vagy pedig annál sokkal hosszabb (VI. Tábla, 

 11. ábra). A nőstény ötödik lábpárjának belső ága vagy egy-, vag)' pedig 

 elmosódottan kétízű, majdnem a külső ág első ízének közepéig ér, csúcsán 

 szőrös ; a külső ág utolsó íze jól fejlett, kéttüskés, a külső tüske kétszerte 

 rövidebb a belsőnél (VI, Tábla, 9. ábra). A hím ötödik lábpárjának jobbfelén 

 a belső ág majdnem a külső ág utolsó ízének közepéig ér, hengeres, csúcsa 

 hegyes és picziny szőrökkel fedett ; a második alapíz belső oldalán hosszú- 

 kás, átlátszó függelék van ; a külső ág csúcskarma erősen íves. A balláb má- 

 sodik alapízének belső felső csúcsa közelében leggyakrabban egy ujjforma 

 nyujtvány emelkedik ; a belső ág egyízű, valamivel hosszabb a külső ág első 

 ízénél, csútísa többé-kevésbbé hegyes tüskével vag}' szőrökkel ; a külső ág 

 első íze karélyos, karélya szőrös ; a második íz alapján duzzadt, belül szőrös, 

 meglehetős hosszú egyenes, vékony nyujtványba és szőrös, meglehetős 

 hosszú, gyengén görbült tüskébe megy ki (VI. Tábla, 10. ábra). Petezacs- 

 kója gömbforma, vagy félig-meddig gömbölyű, sok petével. Színe legtöbb- 

 ször fehéres. 



Nőstény hossza: 1 — 1'8 mm.; hím hossza: 0*8 — 1*2 mm. 



Termőhelyei : Kecskemét, Halas, Tázlár, Vadkert Pest-Pilis-Solt-Kis- 

 kún megyében ; Vízakna (édes vízben) Szeben megyében ; Balaton tó mel- 

 letti tócsák (Koelbel) ; Dorozsma Csongrád megyében ; Eetyezát Hunyad 

 megyében ; Tátra (kettős tó a kis Koscselek alatt, Hinczkó tó) (Wierzejski), 

 Kony Győr megyében. 



E fajt legelőször hazánkból ismertette Koelbel, ki a Balaton mellett 

 egy kis tócsából gyűjtötte. Hazánkon kívül még eddig csak Finnországból 

 és az Alpokból ismeretes. Érdekes az, hogy hazai példányainknál a termő- 

 helyek szerint némi variálás mutatkozik a hím ölelöje pálczikaforma nyujt- 

 ványának hosszaságában, nemkülönben az ötödik lábpár szerkezetében is, 

 a mit a mellékelt rajzok is feltüntetnek. Eme eltéréseket azonban még sem 

 tartom oly lényegeseknek, hogy miattuk akárcsak varietások felállítását is 

 szükségesnek tartanám. 



% 



