56 



5. és 6. ábra) kívülről befelé haladva 4 különböző rétegből áll, a legkülsőt a) 

 ép úgy mint az elöbbin szorosan összefonódó hyphák alkotják, erre követke- 

 zik egy tejsejtréteg b ), most egy igen laza, egymást keresztező liypháktól alko- 

 tott réteg jön, mely az előbbinél még egyszer oly széles s levegövezető szö- 

 vetnek volna tekinthető c). Erre újból egy ennél is kétszerte szélesebb, tömött 

 réteget találunk d), melybe igen sok tejsejt van beágyazva, ez volna tehát a 

 belső kéreg. 



A tönk tövén a bőrszövet rendesen nem oly tömött, mint azt fenn- 

 tebb jeleztem, itt meglazul, mit már puszta szemmel felismerhetni, a tönk 

 bolyhosságáról. 



A bőrszövetet, az összes gyümölcstestekben feltalálni, többé kevésbbé 

 jól kifejlődve, a legszebb esetek közé tartozik a Tuberacei gyümölcstestének 

 kérge. Itt a sejtek összenövése s összenyomása folytán valóságos sokszegletes 

 parenchyma képződik, a külső 2 — 3 réteg aztán egészen elkülönül, más 

 szinü lesz és erős védő kérget alkot, s legkülső rétege majdnem epidermisre 

 emlékeztetően fejlődik ki, ilyen p. a Pénicillium glaucum vagy az Aspergil- 

 lus nidulans stb. gyümölcstestén a kéreg. Különben az Ascomycetek alakdús 

 nagy osztályában a stroma minden gyümölcstesten, s nevezetesen a Pyreno- 

 myceteknél kéreg, illetőleg bőrszövetképződést mutat, például csak a Chaeto- 

 mium Kunzeanumot hozom fel, melyen a periphericus kéregsejteknek külső 

 faluk is meg van vastagodva, az epidermisnek módjára. 



Igen jól elkülönül a kéreg a Polyporus-féléken is ■ — -a húsos fajokon 

 még lehámozható hártyás, bőrnemti p, Polyporus betulinus, P. sulphureus, 

 Fistulina hepatica, Boletusok ; — a száraz fajokon ellenben a kalap szinén 

 p. a tönknélküli ülő alakokon hatalmas, kemény kéreg fejlődik ki, nem 

 különben a nyeleseken a tönkön is, mi legszembetűnőbb a Pleuropus cso- 

 portban p. Polyporus lucidus, P. picipes s rokonaik. Ezeknél a legkülső 

 hypharétegek egy összeragasztó fekete (gyantás ?j anyagot választanak ki, 

 mely a kérget egészen egynemű mázzal vonja be. 



Sok fajnál p. Agaricus féléknél, Boletusoknál a kéreg külső rétegei idő- 

 vel lehámlanak, kisebb nagyobb pikkelyek, szalagok alakjában. A Lactariu- 

 sokban a kerülethez közel eső rozetták összeesése, elpusztulása következtében 

 légürök támadnak helyükön s ezek mentében reped fel a kéreg s hámlik le 

 czafatokban (Weiss). Ezt azt hiszem részben a vastagodási növés következté- 

 ben beálló feszülésre lehet visszavezetni, minek folytán itt a legkülső réte- 

 gek, mint az epidermis másoknál lerepesztetik. 



A védelmező rendszerhez sorolhatók, — bár nem szöveti alkotásúak — 

 azok a képletek, melyek alsóbbrendű penészek gyümölcsszervein képződnek 

 p. a Cystopus Portulaccae sporangiumain a szép, hálózatos vastagodások, a 

 kampós, horgos léczek, tüskék az Absidia, Mortierella zygosporáin s álta- 

 lában a Zygomycetek csoportjában előforduló sokféle képletek. 



Védelmező szerepük van továbbá a periphysiseknek a pyrenocarpiu- 



1 



