60 



félék g3^ümölcstestein, — a sejthártyák megvastagodása talán feleslegesnek 

 is látszik? A mi pedig a formát illeti, — csak a ható erők iránya jöhet 

 itt tekintetbe. A tönknek a gombákon a kalap súlyát kell hordoznia, tehát 

 oszlopszilárdsága van igénybe véve. Ennek kifejtésére pedig a vékony hen- 

 gerek képében végigvonuló rozetta csoportok, melyek duzzadtságuk folytán 

 nyomás ellen erősek, — elég alkalmas berendezések. Húzás ellen természe- 

 tesen a rozetták nem működhetnek, de húzás, tehát hajlítás ellenében a 

 gombák tönkje rendesen nincs is igénybe véve. A hosszú, vékonyabb tönkti 

 alakok tényleg gyengék is nagyon s kis támadó erőre megtörnek, lekonyul- 

 nak p. a Coprinusok, — ezek az üres henger elvére vannak alkotva s így az 

 összenyomás ellen erősek tulaj donképen. Különben a hajlási szilárdságra, 

 mivel a gombák általán igen törpe organismusok, nincs is valami nagyon 

 nagy szükségük. Vannak azonban mégis igen vékony nyelű gombák, 

 melyeken okvetlen kívánatos a tönknek szilárdsága ily értelemben • is. 

 De ezeken aztán csakugyan meg is találjuk az erre vonatkozó berendezése- 

 ket, így a vékony Mycena nyélnél, mely egy hosszú üres henger, a szöveti 

 kifejlődés teljesen megfelel az üres hengernek hajlítás elleni szilárdítása 

 követelményeinek. 



A Mycena galopus tönkjének keresztmetszeteién igen szépen látni e 

 kifejlődést. E gombának tönkje hosszú, hengeres sejtekből áll, melyek 

 egészen szorosan tapadnak egymáskoz s a kölcsönös nyomás folytán sok- 

 szögű parenchymához feltűnően hasonló szövetet alkotnak. Itt az erős, tömött 

 kéreg maga már egy védő hengert képez s ehhez tapad aztán a belső hen- 

 ger, melynek sejtjei, főleg a kifelé néző rétegek, némileg collenchymre emlé- 

 keztetően vannak megvastagodva. Ezt az esetet tehát, ahhoz a typushoz 

 hasonlíthatjuk leginkább, melyet mintáz «epidermishez támasztott mestom- 

 nyalábokkal megerősített üres henger typusát» állapítottak meg. 



A Mycena galopus különben szövettani szempontból igen érdekes, 

 mert sejtjei, magasabb növényekéihez igen hasonlítnak, s egyike azon kevés 

 gombának, melyeken a ■ hosszfalakon is képződnek pettyek. Egymással érint- 

 kező sejtek falain (p. III. tábla 13. ábra) lépcsőzetesen elhelyezett, hosszú 

 pettyeket találtam, a sejtek űrében csapos vastagodások is fordulnak elő nem 

 ritkán (III. tábla 12. ábra), sőt még gyűrűs feltürődést is láttam némely 

 vastag parenchyma sejtben, mely az Oedogonium-gyürűjeinek teljesen meg- 

 felelően volt kifejlődve, mit azt a III. tábla 14. ábráján fel is tüntettem, 

 további sorsát sajnos, nem lehetett felderíteni, az ilyen sejtek természetesen 

 még élő tartalommal bírtak, a plasmát a ScHULZE-féle macerálással elkülö- 

 nített sejtekben még igen jól lehet látni. 



Végül ha a lamellás gombák hymeniumját vizsgáljuk, a mechanikai 

 szilárdság elérésére való berendezések itt is feltűnnek. Erre való részben a 

 basidiumok oszlopos elhelyezése, mi által a hosszú lamella, mely a szállító 

 rendszert rejti belsejében, két pallisad-retegbe burkoltatik s az alulról ható 



