89 



A metsző fogak nagyok, szabályos félkörben előre görbülnek, három- 

 szögű hasáb-alakúak, mely elől ferdén lemetszett. Színük vöröses-barna. 



A zápfogak is görbék, s az állkapocsban előre görbülnek úgy, hogy 

 mellső részük homorú, hátsó részük pedig domború ; holott a felső fogsor- 

 béliek hátra görbülnek, s mellső részük a domború, a hátsó pedig homorú. 

 A fog ez a görbesége aztán oka annak, hogy úgy tetszik, mintha ferdén 

 ülnének helyükön, s az, hogy a rágólaj) a fog hossztengelyére ferdén esik. 

 A zápfogak csúcsain legömbölyített négyszögű hasáb-idomúak s nagyságuk 

 az alsókon hátra felé, a felsőkön pedig mell felé méreteiben fogy úgy, 

 hogy az alsókon az I, a legnagyobb s a IV. a legkisebb ; a felső 

 fogsorban pedig ép ellenkezőleg a IV. a legnagyobb és az I. a legkisebb. 

 A fogat zománczból álló foglemez veszi köröskörül, mely a rágólapba be- 

 nyúló 1, illetőleg 3 ránczot vet. E foglemez-redők elosztása az alsó és felső 

 fogsorban különböző : az alsó fogakon kívülről 1, belülről pedig 3, a felső- 

 kön pedig kívülről 3, belül pedig 1 redő nyomul a fogba. Ezeknek a fog- 

 lemez-redőknek a helyzetében, formájában azonban annyi a változat, hogy 

 csakugyan nem lehet csudálni, hogy a régibb szerzők annyi név alatt írták 

 le a kezükbe került maradványokat, és miután a magyar nemzeti Múzeum- 

 ban Iá, a tudomány- egyetem zoológiai intézetében 3 reczens koponyát 

 tanulmányozhattam, s azt tapasztaltam, hogy ezeken a foglemez-redők 

 nem egyformák, hanem helyben és formában változnak úgy, hogy a ren- 

 delkezésemre állott fogak valamennyiére találtam hasonlót, arra a meggyő- 

 ződésre jutottam, hogy a Magyarhonban talált s fentebb felsorolt fosszil 

 hódmaradványok a Cantor fiber-vel azonosítandók. A miben megerősített a 

 fosszil hódoknak gazdag irodalma, melynek újabb keletű részében szintén ez 

 a nézet jut kifejezésre. 



Rendszerint a foglemez-redőknek a rágólapon megjelenő képét úgy 

 tüntetik fel a közölt rajzok, hogy az alsó fogsorban a külső fogredő a belsők 

 2-ika és 3-ika közé ékelődik be s a mellső első hosszabb a másodiknál, oly- 

 kép, mint azt a besenyői fogakon (V. tábla 3. a, b) ábra látni, míg ellen- 

 ben a felsőkön a belső fogredő a külső a harmadikkal szemközt áll, s a 

 második nagyobb az elsőnél, miként az a gánóczi felső fogakon 

 (V. tábla 6. a, b, c ábra) látható. Ez azonban nem minden fogra illik, 

 miután pl. a köpeczi fogsoron (V. tábla 1. h ábra), melyen az alsó 

 állkapocs volta kétség tárg;\^a nem lehet, a kívülről jövő fogredő nem 

 a 2-dik és 3-dik közé tolakodik, hanem a o-dikkal szemközt áll: 

 aztán a gánóczi alsó fogakon (V. tábla 6. d, e ábra) az első fogredő 

 kisebb a másodiknál. Hasonló fogredő-elosztást láttam egyik reczens 

 hódon. De maguknak a redőknek a formája is különböző : majd zeg-zug 

 vonal, majd meg végén hirtelen kitágul, vagy hirtelen irányát változtatja, 

 kampós lesz. Majd meg az fordul elő, hogy egyik vagy másik redő elválik 

 és szigetet formál, mint azt az egyik gánóczi fogon (V. tábla G. a ábra) 



