160 



COKYLÜS AVELLANA L. SP. PLANT. II. 998 (1735) NOVA 



VAR. PILISIENSIS. 



Ifj. ScHiLBERSzKY KÁROLY-tól, Biidapesteii. 



(Vni. tábla.) 



A kéreg sötétbarna, a paraszövet legkülső rétegei fel vannak szakítva, 

 ennek következtében a felület repedékes és ezüstbe játszó fényt mutat, a 

 nélkül, hogj^ a C. Avellana közönségesen elterjedt typusának hosszanti sáv- 

 jait (V. ö. Vni. tábla, 2. ábra, a és b) láthatnék rajta. A közönséges 

 mogyoróbokor törzsének kérge fahéjbarna, némi szürke árnyéklattal. 

 A paraszemölcsök (lenticella) kisebbek és jobban szétszórtak mint a közön- 

 séges alaknál, sötétebb színűek, ezért kevésbbé feltűnők. A fiatal hajtások 

 sűrű szőrözetüek és hosszú vörösbarna mirigyszöröktöl borítottak. 



A pálhák tojásdadlándzsások, szélesedett alappal foglalnak helyet a 

 száron, többnyire kih egyeltek, ritkábban tompák (miként a közönséges 

 alakon). Fonákjukon sűrű szörözettöl szürkék, alapjukon néhány mirigy- 

 szőrrel borítottak, felső színükön simák. 



A levelek hengeres, nem túl hosszú nyeleikkel váltakozva helyezked- 

 nek el a száron és csaknem visszás tojásdad alakúak, alapjukon szív- 

 idomúak, néha kevéssé ferdék, részarány talán felekből állók, felső részök- 

 ben rövidebb vagy hosszabb csúcsban végződök. Felső félőkben a levelek 

 széle kétszer és szabálytalanul durván fogazott. A levelek hossza 7- — 8 cm., 

 szélessége 6 — 7 cm. A közönséges alakon a levelek hossza és szélessége 

 között lévő arány a következő (7 — 13) : (6 — 11). A levelek színe a lemez 

 felső lapján sötétzöld, fonákján azonban a különösen jellemző, állandóan 

 sűrű pelyhes szőrözet következtében szürke, kevéssé zöldesbe játszó (hasonló 

 a különben eltérő C. pontica Koch és C. rostrata Aií. leveleinek fonákjáéhoz). 

 A szörképletek, melyek szórványosan a levéllemez felső színén is feltalál- 

 hatók, egysejtű és vastagfalú epidermis-sejtek, melyekben a tartalom a 

 fejlődött leveleken már elpusztult. A levelek fő- és elsőrendö mellékerei az 

 alsó felületen erőteljesen domborodnak ki, színök sárgás, erősen elüt a levél- 

 parenchymáétól. A közönséges alak levelei csakis fiatal korban és mindkét 

 lapjukon szőrösek, később azonban megkopaszodnak, csakis a középér és 



