A NAVICULA AMBIGUA E. ÉS N. CUSPIDATA KÜTZ. 



OSZLÁSA. 



Gallik OszvALD-tól Pannonhalmán. 



(n. Tábla.) 



A normális állapotú, nem oszló sejtekben a protoplasma a sejtvége- 

 ken igen összegyülemlik úgy, hogy mind a két végen, a sejtnek körülbelül 

 i/e-odáig sötétebb tömeg látszik. Ezen, a végeken összehalmozódott plasma 

 nagyon szemcsés, kisebb olajcseppeket bőven tartalmaz, a sejt belseje felé 

 esö határon is. Ezeken kívül még a középen halmozódik fel tetemesen a 

 protoplasma, az ú. n. közép protoplasmatömeg , vagy közép proio- 

 plasmahid. Ennek tömege és átmérője különböző. A nagy alakú genuina 

 varietasban általában a legkeskenyebb, az obtusa-hun a legszélesebb. 

 Az előbbi varietas-ban gyakran nem is mindenütt egyforma széles, hanem 

 az egyik oldalon, mintha ki volna belőle vágva, az övi oldal felé igen kihe- 

 gyesedik. A közép protoplasmatömeg finom szemcsés s a sejtmagot mindig 

 ez hordozza. A mag meglehetősen nagy és normális, nem oszló sejtnél jól 

 látható, mert egészen szabadon van. Az endochromlapok ugyanis itt egy 

 kissé beljebb vonulnak, illetőleg követik az övi oldal domborulását. 

 A magfalazathoz simulva magfonal darabok vannak elhelyezve. 



A mag többi része igen átlátszó, és benne foglal helyet a nagy, tömött 

 és fényes magocska. A sejtmagnak alakja gyakran gömb, máskor pedig 

 ovális és igen megnyúlott. A magfonal darabok oly kicsinyek, hogy rajtuk a 

 magfonal finomabb szerkezetét, t. i. a chromatin korongokat, valamint az 

 ezeket elválasztó nucleo-hyaloplasmát nem lehet látni. Legalább én a 

 birtokomban levő mikroskoppal (Reichert, Apochromat 2 mm. gyújtópont- 

 távolság, olajimmersió) ezt látni nem voltam képes, sőt a photographia 

 sem adja ki. 



A sejtfalhoz a sejt protoplasmája mindenütt hozzá feszül, melybe az 

 endochromlapok beágyazva találhatók. 



Endochromlap kettő van. Nem oszló állapotban az övszalag oldalhoz 

 feszülnek hozzá, de itt a sejt végét egészen nem érik el. Az övszalag oldal 

 két szélén mutatkozó sötétebb sáv már a mellett bizonyít, hogy e lapok a 

 pánczéli oldalra is meglehetősen átterjednek, miről meg is győződhetünk 

 azáltal, ha a sejtet a pánczéli, illetőleg a főoldalra fordítjuk. Ekkor lát- 

 juk, hogy e lapok majdnem a sejt közepéig érnek. Itt szabad teret hagynak 



