last tételeztek föl, de az a körülmény, a mit Pfitzek* már 1871-ben meg- 

 jelent munkájában leír, hogy a Ncwicula amhigua-ha,n a sejtmag a fekete 

 választóvonal fellépése előtt eltűnik és csak későbben, az oszlás után körül- 

 belül egy óra múlva lesz ismét láthatóvá, de akkor már nem egy, hanem két 

 sejtmag, annak legalább a két említett Bacillariacea ellene mond. Ma- 

 gamnak bármily gondosan igyekeztem is ezt a direkt magoszlást megfigyelni, 

 eg^^etlen egy esetben sem sikerült. Ide vonatkozó tapasztalataim a követ- 

 kezők. A legtöbb esetben, midőn már az endochromlapok vándorlásukat 

 befejezték és az övi oldalról a leírt jellemző módon eltakarodtak, de a fekete 

 választóvonal még nem jelentkezett, úgy a pánczéli oldalról vagy fő oldal- 

 ról, mint az övszalag oldalról még sejtmagot világosan lehetett látni, vala- 

 mint abban a magocskát is. Több esetben láttam ilyenkor a ïnagon azt, 

 hogy a közép vonaltól félretolódott a pánczél egyik széle felé, sőt sokszor 

 egészen a szélére jutott, máskor pedig épen a középponton foglalt helyet. 

 Hogy a mag oszlását, valamint a választófal fellépését leírjam, egy 

 konkrét példát említek meg, a melylyel megegyezőleg történt a mag oszlá- 

 sának a lefolyása, valamennyi tőlem vizsgált esetben. A sejt olyan állapot- 

 ban volt, mint azt a II. t, 4. ábrája mutatja. A mag a pánczél széléhez 

 közel volt és határai azok a jellemző meglazult magfonal darabok voltak. 

 A magocska igen duzzadt. Az övi oldalról az endochromlapok már eltaka- 

 rodtak, de a fekete választóvonal még nem jelentkezett. A pánczéli oldal 

 egyik felén az endochrom még nem ért a pánczél széléig (azon a félen, a 

 melyen a mag volt) annak jeléül, hogy az endochromlapok vándorlása még 

 teljesen befejezett nem volt, mit az övi oldalról is lehetett látni. Ilyen álla- 

 potban volt a sejt 11 óra 10 perczkor. 11 óra 25 perczkor már az endo- 

 chrom jobban a szélek felé haladt úgy, hogy most már széle a még jobban 

 lazuló sejtmag közepét borította. A mag most már mindig jobban lazult, 

 határai, a magfonal darabkák mindig kiljebb húzódtak és egyszersmind 

 köralakú elrendeződésüket is mindig jobban elvesztették és szabálytalan 

 sokszögűén rendeződtek el. A magocska is mindig homályosabb lett és 1 1 óra 

 35 perczkor már teljesen eltűnt. 11 óra 40 perczkor már a magfonalak is 

 szétoszlottak úgy, hogy utána semmi hosszabb magfonal darab sem látszott, 

 hanem ezek helyett a középplasma egynemű szemcséi között szög alatt 

 meghajlott, vagy görbe vonalak, magfonal darabok, melyek sokkal rövideb- 

 bek voltak, mint a magot eredetileg körülvevő magfonal darabok. Itt tehát 

 az eredeti magfonaldaraboknak oszlással két, vagy több darabra kellett 

 válníok. Hogy ezen oszlási folyamat hogyan megy végbe, azt látnom egyet- 

 len egy esetben sem sikerült, de fel lehet tenni, hogy a magfonal darabok 

 direkt befüződéssel válnak két vagy több részre. 12 óra 20 perczkor a mag 

 ismét homályosai"! megjelent. Ezen idő alatt ugyanis a sejt megoszlott és 



* Pfitzeb, Bau u. Eiitw. cl. Bac. 37. 1. 



4 



Termeszíirajzi Füzetek. XV. köt. 



