phor visszakanyarodik, igy tehát a szalag két rétegben sötétzöldnek lát- 

 szik egymás fölött. 



Szintén az első typiisból nyeri magyarázatát a három ferdén eg3'kö- 

 zösen futó szalagalakú chlorophor is, mert itt a szalag a felülethez köze- 

 lebb esö részei látszanak ; azon eset is, midőn egy lemez a sejtben ferde 

 irányban végig vonni, több más lemez határfalai pedig reá hegyes szögben 

 állnak, szintén az első typusra vezetheís> vissza. 



Ellenben a második ty^ms magyarázza meg NXgeli adatát,^ mely sze- 

 rint a sejtek belsejében gyakran világos szintelen folt látható ; mivel ugyanis 

 a chlorophyllt tartalmazó szalag csak a sejt környéki részét foglalja el, a 

 sejt középső része színtelen. 



Az, hogy mint Beyerinck említi, a chromatophor a Se. acutuson a sejt 

 két végét nem foglalja el, szintén megtalálja magyarázatát abban, hogy a 

 chlorophor, mint láttuk épen a Se. acutuson rendesen nyolczasalakú, ma- 

 gába visszatérő szalag, mely természetesen az acutusfajnál kiheg^-ezett 

 végekbe nem folytatódhatik. Minthogy tehát ezekben nincsen chlorophyll, 

 színteleneknek látszanak. 



Egyenként élő individuumokban, melyek különösen a Se. acutuson 

 gyakoriak, igen sok esetben csekély nagyításnál látható két világos folt, 

 mely mindkettő egy síkban fekszik a sejt középpontjától egyenlő távolság- 

 ban, a hosszasági tengely irányában. E két folt azon közöknek felel meg, 

 melyek az első typus szerint alkotott chlorophor csavarulatai közt marad- 

 nak (III. tábla, 9. ábra). 



Ha a sejtek cœnobiumba egyesültek, akkor az egyes sejtek chromato- 

 phorjai közt bizonyos szabályszerű viszony áll, mely a következőben nyil- 

 vánul. 



Az első typus szerint alakult chlorophorok csavarulatai közt a felül- 

 fekvő szalagrész a solitär egyénekben balról jobbra irányul ; ^ cœnobiumok- 

 ban, melyek rendesen négy vagy nyolcz individuumból állnak, azt vehetjük 

 észre, hogy a két jobb oldalt álló egyénben a felülfekvő szalagrész csava- 

 rulata balról jobbra megy, míg a két baloldali sejtben az ellenkező viszony 

 áll (III. tábla, 7. ábra.). 



E csavarulással a sejt chlorophorja a szerint, mint a szalag jobbról- 

 Ibalra vagy pedig megfordítva csavarodott, a bal, vagy az ellenkező esetben 

 a jobb oldalra szorul, minek következtében a chlorophor a csavarodás irá- 

 nyának ellenkező oldalán meglehetős tág ürt hagy szabadon, épen a sejt 

 mediánis részén. (III. tábla, 7. ábra.) 



^ Loc. cit. pag. 91, 



'■* Ha a sejtek azon oldalát, melyhez a pyreiioiil közelebb fekszik, liasoUlaluak 

 nevezzük, akkor magától érthető, hogy melyik a jobb és bal oldal. 



