su 



Azon lipochromszemcséket, melyeket Bütschli számos bacteriumon 

 (Chromatium, Ophidomonas, Spirillum, Cladothrix, Spirochœte, Beggia- 

 toa etc.) és több Oscillarián, valamint az Euglena viridis magjáról leírt, 

 alkoholhämatoxylin kezelés daczára sem birom a Scenedesmusban meg- 

 találni, ha csak erre nem vezethetném vissza azon két-három szemecskét, 

 melyeket szabálytalanul elszórva találtam a magudvarban, de a melyek 

 hamatoxylinfestésre kék színt öltöttek. 



Mint már említettem, a számos esetben orsóalakú nucleus keresztben 

 feküdt a sejtek hossztengelyével, úgy hogy az orsó pólusának optikai átmet- 

 szete a sejtfalat látszik érinteni ; a pólus s a sejt fala közt egy ízben egy, a 

 cuticulával paralell futó fonalat láttam, de arról, hogy ez talán a tőlem 

 leírt legkülsőbb plasmaréteg átmetszeti képe, vagy talán egy a magból kiin- 

 duló zsineg, bizonyosságot nem tudtam szerezni. 



Az eddig említett rétegek alatt a nucleus középpontjában foglal helyet 

 a nucleolus (III. tábla, 14. ábra). Figyelmes vizsgálat azon eredményre 

 vezetett, hogy a nucleolus morphologiai viszonyai a következők, A nucle- 

 olust mindig burok veszi körül ; a burkon elkülönülést nem tudok észre- 

 venni, a nucleolus belseje pedig oly képet nyújtott, mintha számos, apró 

 gömböcske szorosan egymás mellett feküdnék, de meglehet, hogy ezen kép 

 vagy szorosan egymás mellett fekvő cytophanokkal, vagy pedig két, egymást 

 kereszteződő fonállal jön létre, mely utóbbi felfogás igen valószínűnek 

 látszik. 



A Scenedesmus az előbbiekben leírt szerkezete egyetlen egy alap- 

 elemre vezethető vissza, egy fonalra, melyben két szalag szabályos spirá- 

 lisokban körülvesz egy tengelyfonalat. A fonál részei tehát az igen vékony, 

 alig észrevehető burok, a két spirális és a tengelyfonál. A spirális szalagok 

 közül legtöbb esetben csak az egyik látható, csak némely fonálban — külö- 

 nösen a chlorophorban — vehető ki tisztán, hogy a spirális nem egy, ha- 

 nem tulajdonképen két szalagból alkotott (III. tábla, 9. ábra). A tengely- 

 fonál több esetben világosabb és sötétebb korongokból látszott állni, mint 

 ezt Strasbueger,^ Güignard,^ Carnoy ^ és mások, a karyokinetikus magosz- 

 lás chromatikus fonalairól leírják. Más esetekben a tengelyfonálban még 

 egy másodlagos tengelyfonalat bírtam észrevenni. 



A fonál az alakult részeken kívül valószínűleg még folyadékot is tar- 

 talmaz, a melyben azon fonálban, mely a chlorophort alkotja, zöld festő- 

 anyag, chlorophyll van oldva. 



A tengelyfonál szabályos közökben felduzzadhat és ekkor ezen fel- 

 duzzadt részek kisebb vagy nagyobb paramylonszemecskéket tartalmaznak 



^ Das botanische Practicum, pag. 579. Fig. 191. o. 



^ Nouvelles reclierches etc. pag. 317. 



^ Cythodiérèse des Arthropodes, pag. 199 és 200. 



