89 



azért bizton feltételezhetjük, hogy Chyzer és Tóth bizonyára gyűjtötte. 

 E mellett bizonyít első sorban, hogy idézik synonymjait, de e mellett bizo- 

 nyít az, hogy Chyzer önálló német közleményében már csak azokat a syno- 

 nymeket veszi fel, a melyek kizárólag e fajt illetik s nem egyúttal a meg- 

 előző Cypria serenát, a melyet TÓTH-tal írt dolgozatában, mint fentebb 

 kimutattam, összezavart. Eddig egyetlen biztos adat csupán a BRADY-é volt, 

 a ki Orley nyomán e fajt hazánkból is említi. A Margó adatai kétesek. 

 Tekintve különben azt, hogy e faj egyike a leggyakoriabbaknak, igen való- 

 színűnek tartom, hogy Chyzer és Tóth, valamint Margó is tényleg gyűjtöt- 

 ték és látták. A Madarász Zs. E. gyűjteményében több budapesti példányt 

 találtam. Gyűjtésem folyamában magam a következő termőhelyekről gyűj- 

 töttem : 1. az acquincumi amphitheatrum központi árkailian kora tavasz- 

 szal ; 'i. a Kákoson a Kelenföldre vezető vasút töltése mellett a peczér lakása 

 közeieben lévő nagy tócsából; 3. a Duna jobb partján a vasúti híd közelé- 

 ben álló őrház mellett elterülő tócsákból. 



4, Sp. Cyclocypris glohosa (Sars G. O.) 



1863. Cypris globosa Saes G. 0., Om eu i Sommeren 186!2 foretagen zoolog. 



Eeise i Christiauias og Trondhjems Stifter, p. '21. 

 1868. Cypris cinerea Bkady, Monogr. recent, brit. Ostracoda, p. 374. Pl. '24. 



Fig. 39—42. Pl. 36. Fig. 7. 

 1874. Cypris cinerea Beady, Ckosskey, Koberston, Post-tert. Entom. p. 126. 



Pl. 2. Fig. 6. 7. 

 1889. Cyclocypris globosa Brady et Norman, Monogr. of the marine and 



freshwater Ostracoda, p. 71. PI. 11. Fig. 10. 18. PI. \i. Fig. 1—2. 

 1891. Cyclocypris globosa Vávra W., Monogr. d. Ostracoden Böhmens, p. 71. 



Fig. 22. 1—9. 



Budapest faunájából még ez ideig ismeretlen volt s gyűjtéseim folya- 

 mában az acquincumi amphitheatrum központi árkaiban találtam meg. 

 Úgy látszik azonban, hogy Budapest környékén a ritkább fajok közé tarto- 

 zik. Különben általános elterjedése is igen korlátolt, a mennyiben hazánkon 

 kívül, ez ideig csupán Norvégiából, Angolországból és Csehországból 

 ismeretes. 



III. Genus. CYPRIS Müller O. Fr. 



5. Sp. Cypris fuscatct (Jur.). 



1820. Monoculus fuscatus Jurine, Hist. d. Monoclos, p. 1 71. Pl. 10. Fig. 1—2. 



1821. Cypris fusca Straus. Mém. des Mus. d. Hist. Nat. 7. p. r)0. PI. 1. 

 Fig. 1—16. 



1837. Cypris adusta Koch, Deutschlands Crust. Hft. 11. nr. 3. 



1838. Cypris galbinea Koch. Loc. cit. Hft. 21. nr. 19. 



1844. Cypris fuscata Zaddach, Synops. Crust. Pruss. Prodr. p. 32. 



