íló 



mint a közöttük fekvők, egymás között egyenlő magasak. A héj hosszten- 

 gelyének megfelelően nyolcz, a héj kezdő részén kevésbbé, a fiatalabb 

 részen jobban csavarodott borda van. A kerek nyilas a héj közép tenge- 

 lyében fekszik. A kezdő kamra tüskével ellátott. 



Némi hasonlatosság uralkodik a Nodosaria bactridium Ess. (Eeuss. 

 Die Foraminiferen, Anthozoen und Bryozoen des deutschen Septarienthones. 

 Denksch. der kais. Akad. der Wiss. Wien. 1866. XXV. Bd. II. Abth. p. 130; 

 Taf. I ; Fig. 24, 25.) és alakunk között, de amaz több kamrájú, a kamrák 

 egyenletesen nagyobodók és a csavarodott bordák száma 14 — 15. 



MargÍ7mlina reda Hantk. (Hantken. A Clavulina Szabói rétegek fau- 

 nája. A magy. kir. Földtani Intézet Evkönyve. Budapest. 1875. IV. kötet. 

 39. lap. IV. tábl. 15. ábra). Példányom háza hengeres és négy meglehetős 

 gömbölyű kamrából álló, melyeknek legöregebbje alig fél akkora magas 

 mint a második ; ennél magasabb az ezt követő, melyet ismét az utolsó 

 magasságban jóval felülmúl. A három kamra-választó vonal éles. A leg- 

 fiatalabb kamra hátszéle rövid csővé szorul össze, melyen a sugártalan 

 nyilas van. 



Cristellaria anceps n. sp. Az egyedüli példány meglehetősen felfujott, 

 felső részében hegyezett, kerülete öregebb részében kerek, a fiatalabb szög- 

 letes. A hátszéle kikerekitett. Valódi köldökkorong ugyan nincsen, mind- 

 a mellett a héjon átcsillámló kamraválasztók irányából jelenlétére követ- 

 keztetni lehet. Az utolsó kamra oldalt erősen összenyomott, úgy hogy a 

 septalfelület csak mint tompa él jelenik meg. A nyilas sugaraktól körül- 

 vett rés. 



Nem lehetetlen azonban, hogy nagyobb mennyiségben vizsgált pél- 

 dányok kiderítendik, hogy ezen alak a Eeuss-tól leirt Eobulina subangulata- 

 val (Beüss. Beiträge zur Charakteristik der tertiœren Foraminiferen Fauna. 

 Sitzungsber. der kais. Akad. der Wiss. Wien. 1863. XLVIII. Bd. p. 53; Taf. 

 VI ; Fig. 64.) azonos. 



Flabellina budensis Hante. (Hantken. A Clavulina Szabói rétegek 

 faunája. A magy. kir. Földtani Intézet Evkönyve. Budapest. 1875. IV. kötet. 

 37. lap; IV. tábl. 17. ábra.) Biztosan meghatározható töredék. 



Glohigerina bulloides d'ORB. (d'ORBiGNY. Die fossilen Foraminiferen 

 des tertiseren Beckens von Wien. Paris. 1846. p. 163; Tab. IX; fig. 4 — 6.) 

 Egy silány példány. 



PuUenia compressiuscida Ess. (Nonionina quinqueloba Eeuss. Ueber 

 die fossilen Foraminiferen und Entomostraceen der Septarienthone der 

 Umgegend von Berlin. Zeitsch. der deutsch, geol. Gesellsch. Berlin. 1851. 

 III. Bd. p. 71 ; Taf. V; Fig. 31.) Példányom ovális kerületű, közepén duz- 

 zadt. Háta gömbölyded. Az utolsó kanyarulatot csak négy kamra alkotja, 

 melyek között a mélyített, kevéssé görbült kamrát választó -vonalak foglal- 



