211 



2. Cydocypris laevis (M. 0. F.)-nél az irodalmi kimutatáshoz pót- 

 landó : 1877. Cypris ovum Jur. Margó T. Budapest és környéke állattani 

 tekintetben p. 121. E faj leírásakor különben Daday saját magával ellenke- 

 zik, midőn a 89. lapon azt írja: «A Margó adatai kétesek» és tovább két 

 sorral, hogy «igen valószínűnek tartom, hogy Chyzer és Tóth, valamint 

 Margó is tényleg gyűjtötték és látták» ! Hogy a nevezettek valóban gyűjtöt- 

 ték e fajt, az kétségtelen, ha nemcsak az állat nevét : Cyjms oviim, hanem 

 még az audort is, Jurine, figyelembe veszszük. 



3. Cypris fuscata (Jur.) faj az egyetemi zoológiai és comp, anatómiai 

 intézet múzeumában 18G3-bül keltezve mint Margó gyűjtése megvan, — 

 ez oknál fogva Daday azon megjegyzése, hogy «A Margó T. állítása pedig 

 bizonyára minden alapot nélkülöz» (p. 90.) a valósággal homlokegyenest 

 ellenkezik. 



4. Cypris incongruens (Eamdh.) faj irodalmi kimutatásához még 

 hozzáteendő: 1877. Margó T. Budapest és környéke állattani tekintetben 

 pag. 121. 



5. Cypris dispar (CHYZ.)-t, illetve azt, hogy Daday helyesen foglalta-e 

 össze a Cyprois Madarászii (ÖRLEY)-vel, ez alkalommal tárgyalni nem kívá- 

 nom ugyan, de nem hagyhatom megjegyzés nélkül DADAY-nak a következő 

 sorait : 



«Margó azon adatát pedig, a mely a Cypris hungaricanak az Orczy- 

 kert tavában való tenyészéséröl szól, kénytelen vagyok teljes kétséggel 

 fogadni, annyival is inkább, mert e tó semmiként sem adhatja meg azokat 

 a természeti viszonyokat, a melyek a lassan folyó, iszapos vizekben élő 

 Cypris hungaricanak, illetőleg Notodromas Madarászii ÜRLEY-nek és helye- 

 sen a Cyprois dispar CuYZER-nek szükségesek. Eme feltevésemet némileg 

 megerősítettnek látom aztán abból a körülményből, hogy én minden igye- 

 kezetem mellett sem bírtam e fajt az Orczy-kert tavában megtalálni, pedig 

 ha 1877-ben e helyen annyi volt belőle, hogy Margó már az egyszerűen 

 «merített vízben» is megtalálta, bárha «nem nagy számmal» is, legalább 

 egy-két példányát nekem is fognom kellett volna, annyival is inkább, 

 miután én a vizet nem csak «merítettem», hanem a gyűjtéshez alkalmas 

 hálóval dolgoztam» (p. 101). 



Ide vonatkozólag Margó ugyanis se többet se kevesebbet nem mond, 

 mint a következőket : « 1 877-ben magamnak is sikerült fölfedeznem e szép fajt 

 az Orczy-kert tavából merített vízben, melj'ben nem nsigy számmal voltak» 

 (p. 122). E sorok mint látható másképen hangzanak, mintsem hogj' a 

 DADAY-féle értelmezés következtében gondolnók ! Különben pedig biztosan 

 állíthatom, hogy e fajt 1877. május havában nem csak gyűjtötték az Orczy- 

 kertben, hanem még a zoológiai intézetben élve is tartották, vizsgálták és 

 az előadáson be is mutatták ! 



De mindettől eltekintve, DADAY-nak, ki oly régóta foglalkozik az alsóbb 



15* 



