249 



zett szerző 1890-ben (18) a Chlamydomonas genusba vonta a Corbiereát, 

 mire Dangeard (8) a kérdéses nemet tüzetesebben ismertette. 



Ezen közlemény alapján a Corbiereát jogosan ismerhetjük el mint 

 önálló nemet, mely a Chlamydomonastól a már említett jelekben, de külö- 

 nösen kettős zygotaburkával különbözik. 



Hátra volna még, hogy a Chlamydomonas és Carteria egymáshoz 

 való viszonyát tisztázzam. 



Míg a szerzők egy része, így Fresenius (15), Wille (29), Kabenhorst 

 (23), Dangeard (6), Goroshankin (18) és mások egyesítik, addig néhányan 

 mint pl. Klein L. és Bütschli (2) különválasztják e két genust. 



Igaz ugyan, hogy e két alakot lényeges megkülönböztetési jel vá- 

 lasztja el, de viszont kérdés, hogy a csillangók változó száma elegendő-e 

 arra, hogy a Chlamydomonas (IV. tábla, 1. ábra) és a Carteria (IV. tábla, 

 2 ábra), melyek csak abban különböznek, hogy az egyiknek két, a másik- 

 nak meg 4 — 6 ostorja van, mint generikusan különböző Chlorophyceák 

 szerepelhessenek ? 



Bütschli (2 pag. 810 — 846) rendszere a Mastigophoránál épeu a csil- 

 langókra fekteti a fősúlyt, ezekre alapítja az Isomastigoda és Heteromasti- 

 goda nagy csoportokat ; fölhozhatnók, hogy pl. az Euglenoideák közt az 

 Eutreptia is csak ostorai számában különbözik az Euglenatól. De másrészt 

 az Euglena sanguinea néha kétostorú alakját, vagy a Monas amyli Cienk. 

 különféle, különböző számú csillangókkal ellátott alakjait is egymástól mint 

 külön genusokat elválasztani kellene, ha következetességre törekszünk. 



Ha azonban tekintetbe veszszük, hogy az Euglena sanguinea kétosto- 

 rúsága igen ritka rendellenesség, továbbá, hogy a Monas amyli Cienk. ílagel- 

 lumai nem valódi ostorok, hanem inkább pseudopodoid plasmanyúlványok, 

 melyeknek száma igen változó, akkor a Carteriát a Chlamydomonastól mél- 

 tán elválaszthatjuk és külön nemnek vehetjük. 



A Carteria-nembe kell számítani a C. multifiHs Eres. -on kívül, a Da,n- 

 GEARD-tól leírt Carteria (Chi.) minima (DANG.)-t is, mely négy csillangóval 

 ellátott tengervízben előforduló faj a Carteria multifilis-sel ép oly viszony- 

 ban áll, mint a Chi. tingens a Chi. pulvisculus. Ide kell számítani továbbá 

 a Carteria (Pithiscus) Klebsii (Dang.)-t is. 



Meg akarok még emlékezni egy eddig le nem írt érdekes Chlamydo- 

 monasról, melyet dr. Entz Géza* 1885 tavaszán a tordai sósvizekben figyelt 

 meg és mely tojásdad, elől hegyesre kihúzott alakkal, számos (2—3) pyre- 

 noiddal és azzal jellemzett, hogy két hosszú flagelluma rendesen visszaka- 

 nyarodik (IV. táb., 6. ábra), sőt némelykor a test mögött össze is ér. 



* En a következő adatokat dr. Entz Géza úr szóbeli közleménye, rajza és jegy- 

 zetei után adom, melyeket legszivélyesebben rendelkezésemre bocsátani szíveskedett, 

 miért is el nem mulaszthatom, hogy neki e helyen legőszintébb köszönetemet ne nyil- 

 vánítsam. 



