XXI. TERMÉSZETRAJZI FÜZETEK. 1898.. 
DIPLOCENTRA ANUS Mate. 
Dr. KERTÉSZ KÁLMÁN-tól, 
MEIGEN az általa felállított Diastata nem első fajául az Olaszország- 
ból származó Anus-t írja le (Syst. Beschr. VI. 95. 1. 59. tábla, 14. ábra), mar 
ez által is jelezve. azt a különös helyzetet, melyet e nem többi fajaival 
szemben elfoglal. Lényegesen különbözik az ismert . fajoktól, pl. az 
obscurella FAnL., nebulosa FALL. és costata MeEra.-tól s bátran tekinthető 
egy új nem képviselőjéül. Megegyezik az említett fajokkal a szegélyér tüs- 
kézettségében, a két harántér elhelyezésében, a fej és tor sertézettségében, 
valamint abban is, hogy a potroh látszólag csak öt gyűrűből áll, mert az 
első a másodikkal egybeforrt. Különbözik azonban valamennyitől abban, 
hogy a többi Diastata fajnál az alsó tösejt szembetünóbben van a korong- 
sejttől elválasztva, hogy a szegélyér a negyedik hosszanti érig terjed, míg 
az Anus fajnál csak a harmadikig, azonkívül a frontorbitális serték elhelye- 
zése is másféle ; ezek ugyanis a valódi Diastata nem fajainal egymás mel- 
lett, az Anus fajnál pedig egymás mögött állanak s a szem szegélyétől bel- 
jebb húzódtak. 
Az Ann. Soc. Ent. France 1839. évi kötetében (p. 50. 6. tábla, 1. ábra) 
Perris Helomyza gibba név alatt ir le egy légyfajt Francziaországból, 
melyet SCHINER a Fauna Austriaca-ban (II. k. p. 23.) Curtonotum Perrisü 
név alatt említ, s a Helomyzidákhoz állít. A ki azonban ScHINER táblázata 
szerint akarná ezt a fajt meghatározni, okvetlenül a Drosophilinákhoz jut, 
a hol egy nem keretébe sem illeszthető be. 
Logw a Zeitschr. f. Entom. des Ver. f. schles. Insektenkunde XIII. 
évfolyamában (1859), a 13. lapon a Diplocentra nemet állítja fel, mert a 
Curtonotum név már el volt foglalva. 
Az újabb szerzők valamennyije a Curtonotum Perrisü-t a Geomyzi- 
nakhoz csatolva, a Diplocentra nemben sorolják fel, kivéve Poxorny-t, ki 
a Cyrtonotum genus nevet használja s a Sciomyzinák kózótt sorolja fel. 
Ha MzrsEN-nek a Diastata Anus-röl adott leirását a Diplocentra 
Perrisii leírásával összehasonlítjuk, feltünő megegyezést találunk, bár egyes 
pontok azt látszanak igazolni, hogy két különféle fajjal van dolgunk. Igy 
MricEn nem említi a faj leirásában, hogy a szegélyér tüskés, de ezt egyik 
fajnál sem teszi, hanem igen is a nem jellegzésében azon megjegyzéssel, 
hogy a tüskék könnyen letórnek, veszendőbe mennek, a mit a BEzzr M. úr- 
