DIPLOCENTRA ANUS. 941 
meg vannak szakítva s vegzödesük a paizshoz közelebb fekszik, mint a 
közepsöke. A potroh bizonyos vilagitasnal kékes fehéren csillämlik. Az 
első gyűrű tövén egy Y-alakü rajz van. A második gyűrű oldalain egy- 
egy, közepén sötétbarna, kifelé világosodó elmosódott határú folt van. 
A harmadik, negyedik és ötödik gyűrűn, a középvonalban egy-egy hosszu- 
kás barna folt van, mely a gyűrűk mellső szegélyén veszi eredetét, de azok 
hátsó szegélyét el nem éri. A harmadik és negyedik gyűrűn ép oly szinű 
oldalfoltokat is találunk, melyeknek határa elmosódott, Az egyes gyűrűk 
hátsó szegélye világosabb szinű. A külső hím ivarszerveket egy, az utolsó 
gyűrű hasi oldalából kiálló tüskeszerű nyújtvány képezi, e mögött egy 
rövidebb, tompacsúcsú látható. Az összes lábak sorokba rendezett, sürün 
álló, rövid, fekete sertékkel födöttek, kivéve az első pár czombjait. Erősebb 
hosszabb tüskék vannak az első labpäron : a csipők mellső oldalán 2, a 
czombok külső oldalán 4, a lábszár vége előtt a mellső oldalon a csúcs- 
előtti serte ; a középső labparon: a csipök mellső oldalán 2, a czomb esu- 
csán egy-egy a belső s a külső oldalon, a lábszár csúcsán a csücselótti 
sertéken kivül 2 igen erős, hosszú s ezek között 2 rövidebb, a harmadik pár 
láb lábszárán a külső oldalon a csúcselőtti serte. A rezgetyük világos oker- 
sárgák. A szárnyak barna erezetűek, feketés szürkésbarnán vannak befut- 
tatva. A hátulsó harántér sötéten szegélyezett. 
Az állat hossza 6, a szárnyaké 5 mm. 
Eddigi lelőhelyeit tekintve valószinű, hogy egész Közép- és Dél- 
Euröpaban előfordul, de a ritka fajok közé tartozik. 
x 
Meicen hat als erste Art in seiner Gattung Diastata die aus Italien 
stammende Anus aufgenommen und beschrieben (Syst. Beschr. VI. 93. 
1. T. 59. Fig. 14) und ihr somit schon eine besondere Stellung gegeben, 
die sie auch in der That besitzt; sie ist durch wesentliche Unterschiede 
von den bekannten Arten obscurella Fauu., costata Merc., nebulosa FALL. 
geschieden, und kann als Vertreter einer besonderen Gattung angesehen 
werden. Gemeinsam sind die Bedornung des Flügelvorderrandes, die Stel- 
lung der beiden Queradern, die Beborstung von Kopf und Thorax, sowie 
der scheinbar oder deutlich nur fünfringelige Hinterleib (der erste mit dem 
zweiten Ring verwachsene besonders gezeichnet). Die Unterschiede sind 
aber folgende: bei den übrigen Diastata-Arten ist die hintere Basalzelle 
deutlicher von der Discoidalzelle getrennt; die Flügelrandader reicht bis 
zur vierten Längsader, bei der Art Anus nur bis zur dritten; auch ist die 
Stellung der beiden divergirenden Frontorbitalborsten eine andere, wäh- 
rend diese bei den echten Diastata-Arten nebeneinander gestellt sind, 
Termeszetrajzi Füzetek. XXI. köt. 16 
