KO 
= 
= 
ASPHONDYLIA RÜBSAAMENI. 
erós; a tulajdonképeni harántér jóval az elsó hosszanti ér kôzepe elôtt 
fekszik. A távolság közte s a horog alaku haranter között körülbelül kétszer 
oly nagy, mint a tulajdonképeni harántér hossza. Alakját tekintve hasonlít 
az Asph. capparis Rügs.-éhez (1. Berl. Ent. Zeitschr. XXXVIII. k. 1893, 
p. 363, 1. ábra). A cubitalér meglehetősen egyenes lefutásu, de a szárny 
csúcsán hajlott (7. ábra). 
A fogó (8. ábra) aránylag kicsiny, szerkezetét tekintve hasonlít az 
Asph. cappariséhez (i. h. p. 364. 3. ábra); a t6izek vastagok, hosszú szóró- 
zettel fedettek; a fogó ízek erősen chitinesek s két erős foggal vannak 
ellátva, melyeknek egyike a hátoldalon áll, mig a másik mélyebben, a has- 
oldal felé fekszik. A fogó ízek egész felülete sűrűn álló rövidebb s szét- 
szórtan álló hosszabb szőrökkel borított. 
A megtámadott virágzat a rendesnél valamivel dúsabb, legalább a 
beküldött példányon. Nagyobb mértékű az elváltozás a terméseken. A ren- 
des termés hossza körülbelül 10 mm. szokott lenni ; a megtámadott terme- 
sek átlag 5 s kivételesen 7 mm. hosszúak ; az előbbinek átmérője 4—5 mm. , 
az utóbbiaké alul 3—4, felül 1—3 mm. A vaczokkorong vagy ép maradt, 
vagy pedig féloldaluvá lett. Az ikerszemeken a bordák és a barázdák nem 
vehetők ki, legfeljebb egyesek alsó felében láthatók az erek. Legnagyobb 
mértékű azonban az elváltozás az ikerszemek alakjában. Tudvalevőleg az 
ikerszem részei pontosan egyenletesen fejlődnek kis a kettőnek alakja a 
Ferula Heuffeliin többé-kevésbbé hengeresen lapult. A megtámadott iker- 
szemek (9. ábra) inkább gömbösen kúp- vagy körte alakúak ; többnyire csak az 
egyik ikerszem fejlődik ki s ekkor a termés görbült, a terméstartótól elfor- 
dult oldala erősen domborodott s ráborul a ki nem fejlődött ikerszemre. 
Ilynemű torzulások igen különbözők lehetnek. Sokszor mind a két ikerszem 
meg van támadva s ekkor szabályos kúpos alakká nő. 
A légy kirepülési nyilása a legtöbb esetben a torzult termés közepén. 
van, de leginkább a sérülés okozta kidomborodáson. 
A. termésnek hasonló elváltozása sok ernyős virágnál ismeretes. 
Löw F. 1874-ben a Pimpinella saxifraga eltorzult terméséből nevelt egy 
Cecidomyidt, melyet Asphondylia pimpinellae néven írt le (Verh. k. k. 
zool. bot. Ges. Wien. 1874, p. 326). 1877-ben a légy nevét Asph. umbella- 
tarumra változtatta, mint mondja, azért, mert ez a légy más ernyósvirágo- 
kon is hasonló gubacsokat hoz létre (1. c. 1877, p. 31). Ennek következtében 
soká az ernyósvirágokon az összes deformatiókat az Asph. pimpinellae- 
nek tulajdonították. Rügsaamen 1891-ben arra hívta fel a figyelmet, hogy 
a Pastinaca salivdn egy Diplosis is okoz termésgubacsokat s a fajt Diplosis 
pastinacaenak nevezte (Berliner Ent. Zeitung 1891. p. 395). 1895-ben 
ugyancsak ő egy második fajt is írt le, a Clinodiplosis bupleurit (Entom. 
Nachrichten 1895, p. 182), mely a Bupleurum falcatumon okoz termés- 
