316 D: TRAXLER 
mát sem észre.! A gemmulatük a kitinhártya külsó feluletére vannak 
tapadva érintó irányban, és oly gyéren, hogy sokszor az egész gemmulán 
alig van több, mint 2—3 spikulum. E spikulumok közt háromféle alakot 
lehet megkülönböztetni. 
À leggyakoribb, sót úgyszólván kizárólagos alak 61—205 y hosszű, 
4—8 y vastag, egyenes, gyengén hajlott, vagy kétszer tompaszog alatt meg- 
tört hengeres spikulum, tompa vagy lassan hegyesedő véggel, a melynek 
felülete vagy egészen sima, vagy két végén többé-kevésbbé tüskés. E spi- 
kulumról az eddigi szerzők szóval nem emlékeznek meg ; de Porrs közülök 
két egyeneset lerajzol, a melyeket Wrerzessxt — a fametszetü ábrából 
ítélve — a Spongilla fragilis Leyp1 gemmulatüivel gondol azonosoknak. 
Egybevetve azonban az ily egyenes tűket a többiekkel, a melyek velök ve- 
gyesen fordulnak elő, egészen bizonyos, hogy egyedül azon spikulumokhoz 
hasonlítanak, a melyek a Spongilla lacustris LBKN. «incomplet» (WIERZEJSKI) 
gemmuláin szoktak előfordulni. Meg kell azonban említenem, hogy a telep 
külső felszínéhez tapadva találtam a Spongilla fragilis Leypı nehány gem- 
muláját, a melyeknek a kérdéses szivacstól való teljes függetlenségét ettől 
feltünően eltérő világos zsemlyeszínök és egészen rendes alakú gemmula- 
spikulumaik bizonyítják. I 
A gemmulaspikulumok azon alakját, a melyet Porrs és CARTER mint 
egyedülit és nagyszámban előfordulót említenek, én csak igen elvétve talál- 
hattam. 11—42 u hosszú, 4—10 w vastag orsó alakú vaskos spikulumok 
ezek, a melyek hol simák, hol pedig végeiken tüskések, sokszor annyira és 
oly módon, hogy egészen amfidiszkuszszerű alakot vesznek fel, és általában . 
igen megegyeznek a WIERZEJISKI által leírt torz amfidiszkuszokkal.? 
A harmadik gemmulaspikulumról már Mackay megemlékezik, és ezt 
a Spongilla Mackayi CARTER gemmulaspikulumaihoz hasonlitja. Ezek 53— 
175 y. hosszú, 8—19 y vastag orsó alakú tűk lassan hegyesedő vagy tompa 
végekkel, egész felületükön erősen tüskések, és a skelét igen tüskés tüiból 
mindenkor megkülönböztethetők tüskéik azon tulajdonsága folytán, hogy 
ezek a végeken nem kifelé, hanem horogszerűleg a központ felé hajlottak. 
E háromféle gemmulaspikulumon kivül találtam, de sok præpara- 
tumban csupán 1— 2 példányban, oly amfidiszkuszokat is, a melyek a leg- 
tipikusabb Heteromeyenia Ryderi Porrs kis és nagy amfidiszkuszaitól nagy- 
ságban és alakban alig különböznek. 
A spikulumok ily alakjai folytán nyilvánvaló, hogy az általam meg- 
vizsgált szivacs nem egészen azonos a CARTER, Ports és Macrav által meg- 
vizsgált szivacscsal ; de mivel ő összes készletét ugyanazon időben, ugyan- 
: WIERZEJSKI. Az idézett helyen, 531. 1. 
? WIERZEJSKI. Az idézett helyen. Taf. XII. 
