SECOTIUM ACUMINATUM. 433 
rágják, mig a mezők száraz helyein nóvók mindig sértetlenek. Az árnyas 
akáczosban e gomba lassan fejlődik, s így a pondró időt nyer, megnőhet 
benne s az ilyen féregrágott nem pattan fel. A nyilt síkon hamar fejlődvén 
a Secotium, a pondróktól háborítatlanul megérhet s felrepedhet. 
A Secotium Szabolcsense Hazsuinszkynek a budapesti Magyar Nem- 
zeti Muzeumban levő amaz egyetlen, hiányos s vén példánya, melyet a 
szerző 1842-ben mocsaras helyen a Csege mellett talált, vagy tíz lebenyre 
van felhasadva. A terméstest alján álló tengelye igen rövid s valószinűleg 
ezért akarta az auctor e fajt acaulenek elnevezni. Midőn Scuunzert erre 
felszólította s egyúttal ajánlotta, hogy a Secotium Thunii Scnurz.-t fajával 
egyesítse, SCHULZER hivatkozva közölt rajzára, azt erélyesen visszautasítja 
s egész helyesen mondja (Mycol. Beitráge, 1877, p. 114) «der Name acaule 
der möglichst unpassendste wäre.» 
A Secotium Szabolesense Hazsı.-t Saccarpo szintén felveszi Sylloge 
Fungorumába mint a fajt (VII, p. 52) s azt mondja, terem mocsaras mezón 
Szibériában s Magyarországban. 
Mindkét auctor faját vizsgáltam és kecskemétvidéki meg orosz pél- 
dányokkal ósszehasonlitottam. ScHULZER faja nem egyéb mint a Secotium 
acuminatum Mont. fiatalja ; Hazsumszey példánya pedig ugyanebből vén 
egyén s így mindkét faj törlendő. 
Ezt a gombát Kecskemét vidékén szaggatottan igen nagy területen 
találtam. Temérdek van Kisfaiban homokos mezőn s akáczosok szélein. 
Bugacz és Monostor 16 ezer hold közlegelőjén, kivált a füvesebb helyeken 
közönséges. Bőven terem K.-Szt.-Lórinez legelóin, a Tisza mellett Alpár- 
nál, Szeged-Csengele pusztán akáczosokban. Szórványosan találtam Izsák- 
nál az Uzovics-telep mezőin, Félegyháza alatt a Szt.-Kút akáczosában, 
Puszta-Péteri legelőin. Ritka Kecskemétnél a Talfájában s a Nyir erdő 
mellett, továbbá a Pilis és Monor közt elterülő mezőn, meg Debreczen 
mellett a Hortobágyon." Ez a gomba a marhajáráshoz van kötve s való- 
szinüleg az egész Alföld homokos legelőin megtalálható. 
SCHULZER Tolnamegyén kívül szedte még a kamenitzi erdő szélén 
Péterváradtol nem messze s Mehádiánál, a mint a bécsi Hofmuseum pel- 
dányain megjegyzi. | 
Minthogy e ritkának tartott gombát, tanulmányozás czéljabol sokféle 
alakban és átmenetben, körülbelül fél ezer példányban gyüjtöttem, egyúttal 
részletesen leirom. 
A Íriss gomba hófehér, hosszú, ritkán elágazó, gyökérszerű myce- 
liummal, mely a homokot erősen összetartja. Az érett egyén világos kávé-, 
* A Secottum a homokot szereti s mivel a Hortobágy szikes legelő, ott e 
gomba ritka. Bár figyelmesen kerestem, csak egy példányt találtam ott. 
984 
