144 = D: BORBAS 
Kochii porfejtöjen is látható, legfeljebb jobban lekopik róla, mint altala- 
ban és gyakrabban a délibb fajokéról. 
Biologiai sajátságok. Az Odontites virágának biologiai működését 
KERNER ! ismertette. Minthogy az önöntermékenyítés érdekéből némelykor 
a kész párta még nő, hogy a bibét a porfejtőhöz közelítse, ezt a virág nagy- 
ságának mérésekor kell tekintetbe venni. 
Ismeretes sajátság az is, hogy az Odontites szárítva gyakran meg- 
barnul vagy megfeketedik, azután könnyen törik, s a levele lehull. De a 
szárnak nagyobb és alsóbb levele már-már az élő Odontites-ről is hamar 
lehull, kivált a tengermelléki 0. canescens-ről. Ez részint a száraz forró- 
ságban, a kipárolgás ellen való küzdelemből származik és a nyárkövető 
fajok szokása, részint az élősködéssel függ össze, mert az Odonlites a kör- 
nyező füvekből is merít táplálékot, tehát nagyszámú átsajátító szervre 
(level) később már nincs szüksége. 
A zöld élősködő kiválóan a laza földet kedveli. Ezért az Odontites, 
valamint a rokon Rhinanthus meg a Pedicularis leggyakrabban a kissé 
nedves réten terem. Más zöld élősködő a jó porhanyó talajon, kötöttebb 
homokon (Euphrasia) vagy a havasi legelőn (Tozzia, Euphrasia, Pedicu- 
laris, Bartsia) terem, egész más sereg pedig a jó megmunkált föld, tehát a 
vetés, tarló stb. kísérője, mint a gyakori Melampyrum és Rhinanthus fajai. 
Ebből már most nevezetesebb növénygeographiai különösség magyarázható. 
Békésvármegyének kemény, szikes talaján 1881-ig, sőt 1894-ig a Melam- 
pyrum-nak, Rhinanthus-nak,? Pedicularis-nak meg az ÆEuphrasid-nak 
különben mindenfelé közönséges fajait sem leltem, az 0. Odontites itt léte 
annál feltünöbb. Melampyrum cristalum-ot is várhatnánk Békés vármegye 
erdeiben. Száraz sziken, valamint sivár, puszta homokon Odontites-t nem 
lelni. Némelyik zöld élősködőt a nyalábos gyökér jobban a földhöz erősíti 
(Pedicularis). 
A zöld elösködöt gyakran a gyokerének színe, szivokajanak (hausto- 
rium) szemlélése nélkül is kónnyen elárulja. A legtóbb ilyen fajt a foldból 
könnyen kihüzhatjuk. Ilyenkor a gyökere többnyire tiszta, nem földes, se 
nem sáros (ilyen a Thestum-é, valamint a rojtosszirmu (rentianá-ké is), 
mert élősködő létére a talaj rögöcskéje a gyökérhez mindenütt hozzá nem 
tapad. 
Biologiailag legnevezetesebb, hogy az Odontites fajai, mint sok mas 
növény, kivált a /hinanthacedk, Gentiana,? Cytisus, Erigeron, Alysswm, 
* Verhandl. d. zoolog.-botan. Gesellsch. Wien, 1888. 565—66. |. 
? Azóta Vésztő vetésében Rhinantus hirsutus-t leltem (1. Békésvarm. fl.). 
? WETTSTEIN, Saison-Dimorphismus, Berichte der deutschen botan. Gesellsch. 
1895. 303—135. 
