28 ACTA HORTI BERGIANI. BAND -]. N:0 I. 



1745, uti en opaginerad växtförteckning tillhörande »Öländska och Gothländska 

 resan»; andra gången, 1749, i en akademisk disputation med titeln »Pan Suecicus». 

 Linnés förnämsta arbete på det floristiska området är »Flora Suecica», 

 2:dra upplagan. Denna flora meddelar kunskap, uti den klaraste form, icke 

 blott i deskriptiv systematik, synonymik och speciell växtgeografi, utan tillika 

 i biologisk, ekonomisk, medicinsk och språklig botanik. Den förtjänar att upp- 

 ställas som det ännu oupphunna mönstret för en god och instruktiv flora. 



Om nu ett försök skulle göras att i sammanträngd förm lämna en redo- 

 görelse för resultaten af LiNNÉS verksamhet på den botaniska vetenskapens 

 område, så skulle detta måhända kunna formuleras på följande sätt 1. 



Såsom systematiker var LiNNÉ den förste som insåg och klart framhöll 

 skillnaden mellan de artificiella systemen och det naturliga. Han uppställde det 

 första artificiella system — »sexualsystemet» — af beskaffenhet att i sig kunna 

 inrymma alla växter, och i öfrigt af sådan lättfattlighet och praktisk använd- 

 barhet, att det, nyttjadt som floristisk examineringsklav, äfven i nutiden kan 

 bringa väsentligt gagn. Han klargjorde det slag af förvantskapskretsar, som 

 man efter honom plägar benämna Linneanska species — stor-arter, kollektiv- 

 arter — och renade fullständigt species-begreppet, därvid utsöndrande färg- 

 varieteter, lokalformer, kulturraser, åldersstadier och dylikt, som af botanisterna 

 allmänt sammanblandats med species. Han förbättrade i hög grad uppfattningen 

 af släkte (genus), genom att vid släktdiagnoserna ständigt taga hänsyn till det 

 fruktifikativa systemets samtliga organ. Han lade en väsentlig grundval till 

 det naturHga systemet genom att uppställa ett betydligt antal »ordines naturales» 

 (familjer), åt hvilka han gaf vetenskapliga, till stor del ännu använda benäm- 

 ningar. Familj diagnoser (eller -beskrifningar) publicerade han dock aldrig. Först 

 1792, 14 år efter hans död, meddelade två hans utländska lärjungar en del 

 sådana efter privata föreläsningar, som han hållit åren 1764 och 1771. Indirekt 

 verkade LiNNÉ väsentligt till det naturliga .systemets fromma därigenom, att 

 hans »Fragmenta Methodi Naturalis» (i »Classes Plantarum», pag. 485 — 514) 

 gåfvo uppslaget till Bernard de Jussieus (särskildt genom brorsonen och assisten- 

 ten A. L. DE JussiEu) så fruktbringande verksamhet på ifrågavarande område.^ 



^ Det följande är till väsentligaste del hämtadt ur författarens företal till "Catalogus illu- 

 stratus Iconothecse botanicse Horti Bergiani, Pars II." 1905; sid. LI\' — LXVl. 



- Ett särskildt skäl för att omnämna detta ligger däruti, att verkliga förhållandet i detta 

 afsccnde ofta förvanskats därhän, att det skulle vara Linné som af Bernard de Jussieu fått upp- 

 slaget till sina "Ordines Naturales", och ej tvärtom. Detta skulle hafva skett vid Linnés besök 

 i Paris sommaren 1738. Härvid är att märka: l:o att Linnés "Fragmenta Methodi Naturalis" voro 

 skrifna och tryckta redan före Pariser-resan; samt 2:o, att uti den bäst underrättade källan: Eloge 

 de M. DE Jussieu" (Histoire de l'Academie royalc des Sciences. Année 1777. Paris 1780, pag. 110) 

 verkliga förhållandet framställes sålunda: "L'arrangement du Jardin de Trianon, pouvait etre pour 

 M. de Jussieu un moyen de développer ses idées sur la Botanique; mais h cette e'poque, il n"en 

 ctait pas encore assez content. M. Linn^us avait publié un Catalogue de genres de Plantcs, 

 diviscs en ordres naturales et M. de Jussieu adopta cette distribution: il pla9a seulement les classes 

 de M. LiNN^us dans un ordre différent et fit quelques changemens dans la distribution des genres 

 ou dans le nombrc de classes d'apres des vues qu'il avait alors." 



