20 ACTA HORTI B'ERGIANI. BAND 4. N:0 I. 



utländingar som Herrar ifrån Stockholm bevistade LiNNiEi excursioner. Men ock 

 just nu hade wettenskapen kommit till sitt högsta.» 



Såsom vi sett, satte Linné ett synnerligt stort värde på forskningsresor i 

 naturvetenskapligt syfte. Det låg honom därför säfskildt om hjärtat ätt söka så 

 anordna, det i denna riktning begåfvade unge män bland hans lärjungar skulle 

 sättas i stånd att besöka, i forsk-nings- och samlingsändamål, främmande mer 

 eller mindre okända trakter af jorden. Han lyckades i dessa sina bemödanden 

 sä väl, att nästan alla år under hans långa professorstid en eller flera unga 

 svenskar gjorde tjänst som hans »apostlar». Några af de mest framstående 

 bland dem må här nämnas, och detta i tidsföljd. 



Pehr Kalm begaf sig, i öfverensstämmelse med Linnés förslag, till Penn- 

 sylvanien i Nordamerika år 1747 och hemkom därifrån med rika samlingar 1751. 

 Fredrik Hasselqvist gick till Orienten 1745? och forskade med stor fram- 

 gång i Mindre Asien, Egypten, Palestina, Arabien och Syrien i mer än två år. 

 Till vetenskapens stora skada dukade han under för ett gammalt bröstlidande i 

 början af 1752. Hans efterlämnade värdefulla anteckningar publicerades genom 

 Linnés försorg under titeln »Iter Palaestinum eller Resa till Heliga Landet» 1757. 



1750 utsände LiNNÉ till Kina Per Osbeck, såsom skeppspräst pä ett af 

 Ostindiska handelskompaniets fartyg. Vid 'sin hemkomst medförde han dyrbara 

 samlingar ej blott från Kina utan äfven från Java och Kaplandet. 



Med anledning af en från LiNNÉ uttalad önskan ingick år 1750 från 

 spanska regeringen en anhållan, att en af LiNNÉS lärjungar måtte sändas till 

 Spanien såsom botanist. LlNNÉ ditsände sin mest älskade lärjunge Petrus 

 LÖFLiNG, som efter allt att döma också var den mest begåfvade. Vid 20 års 

 ålder hade han (på LiNNÉS förslag) redan utfört den med rätta så berömda under- 

 sökningen öfver trädens knoppar, publicerad under titeln »Gemmse arborum». 

 175 1 anlände han till Spanien och verkade där med framgång, såsom kungUg 

 botanicus, i mer än två år. 1754 afgick från Spanien en forskningsexpedition 

 till de spanska kolonierna i Sydamerika (Venezuela). Löfling medföljde såsom 

 chef för den väl utrustade botaniska afdelningen. Men dessvärrre angreps han 

 snart nog i det ohälsosamma klimatet af febrar, som lade honom i grafven i 

 början af år 1756. Att detta skulle vara ett synnerligen hårdt slag för LiNNÉ 

 är naturligt. Till bevarande af hans minne och till vetenskapens fromma utgaf 

 Linné år 1758 hans botaniskt så innehållsrika bref under titeln »Iter hispanicum 

 eller Resa till Spanska länderna uti Europa och Amerika». 



I början af året 1761 utsändes från Danmark en vetenskaplig expedition 

 till Orienten. På af danska regeringen framställd begäran att erhålla en af 

 Linnés lärjungar såsom botanist och zoolog, sände LlNNÉ den mångsidigt 

 begåfvade, i P"inland födde Pehr Forskål, som före afresan erhöll fullmakt 

 såsom dansk professor regius. Men äfven han skulle blifva en af vetenskapens 

 martyrer. Efter med stor skicklighet och ovanlig energi utförda forskningar i 

 Egypten och Arabien, angreps han af pesten och afled i södra Arabien som- 

 maren 1763. Hans efterlämnade, synnerligen värdefulla manuskript utgåfvos 

 sedermera af hans reskamrat Carsten Niebuhr; främst »Flora segyptiaco-arabica, 

 sive descriptiones plantarum, quas per yEgyptum inferiorem et Arabiam felicem 

 detexit P. Forskål». 



