l8 ACTA IlORTI BERGIANI. BAND 4. N:ü 1. 



Men ännu innan Linné tillträdt sin tjänst i Uppsala, erhöll han af riks- 

 dagen ett uppdrag", som han med glädje mottog. Detta var, att under en 

 resa pä Öland och Gotland »giöra en undersökning hvad in Regno AnimaH, 

 Vegetabili et Minerali därstädes kan finnas till Fäderneslandets nytta» och sär- 

 skildt »att giöra sig underrättad om Färgegräs och andre tienlige örter och 

 wäxter». Uppdraget var sålunda egentligen af uteslutande ekonomisk art. 

 Men med Linnés, för allt hvad natur heter, så öppna sinne, var det så godt 

 som själfklart, att iakttagelser på andra, mer eller mindre besläktade områden 

 skulle komma att göras. Så skedde också; och detta i en utsträckning som 

 knappast på annat håll har sin motsvarighet. 



Då Linné, likaledes på riksdagens uppdrag, utförde två andra resor i 

 samma syfte som den första och de alla hade väsentligen samma prägel, må 

 de här behandlas i ett sammanhang. Resorna gällde år 1741 Öland och 

 Gotland, 1746 Västergötland och Bohuslän samt 1749 Skåne. I enlighet med 

 de för desamma utfärdade instruktionerna, riktades först och främst uppmärk- 

 samheten åt det ekonomiska hållet. För allt anmärkningsvärdt på detta om- 

 råde lämnades redogörelse: för jordmånens och berggrundens beskaffenhet, för 

 åkerbruket och dess redskap, för ängarna och betesmarkerna, för skogarna och 

 deras missvård, för gärdesgårdarna, för handaslöjd och fabriksverksamhet; med 

 mycket mera. Men på många andra vetandets områden gjordes äfven synner- 

 ligen värdefulla iakttagelser. Den mest exakta föreställningen om Linnés 

 oerhörda vidsynthet, torde man erhålla genom att taga kännedom om registret 

 öfver innehållet i t. ex. hans »Skånska resa». Rubrikerna, under hvilka de 

 otaliga observationerna där af honom inordnats, äro följande: »L Historiska 

 saker. Orter, Antiqviteter etc. II. Inhemska Wäxter. III. Inhemska Örter, 

 som på denna resa äro uppfundne, och ej stå i Flora Suecica. IV. Trädgårds- 

 Wäxter. V. Svenska Örtenamn, som ej stå i Flora Suecica. VI. Djur, som ej 

 stå i Fauna Suecica. VII. Nyss upptäckta Svenska Djur och Insecter. VIII. 

 Berg- och Stenarter, IX. Medica. X. Physikaliska saker. XI. Oeconomiska 

 Saker. XII. Örternas nytta i Oeconomien etc. XIII. Ord, Seder, Klädedrägt.» 



Af denna förteckning se vi, att föremålen för hans iakttagelser tillhörde 

 ej blott ekonomiens gebit, utan äfven geografiens, fornhistoriens, den rena 

 botanikens, hortikulturens, zoologiens, geologiens, petrografiens, mineralogiens, 

 medicinens, meteorologiens, språkkunskapens och etnografiens. Hvad som ger ett 

 alldeles särskildt värde åt dessa iakttagelser, är deras stora noggrannhet och däraf 

 härflytande pålitlighet. Linné var född mästare i att, på samma gång snabbt och 

 säkert, göra detalj iakttagelser, och det ej blott på naturalhistoriens fält utan äfven 

 på andra områden. Allt detta gör, att hans resebeskrifningar (de från Lapplands- 

 och Dalarne-resorna inberäknade) med skäl kunna sägas vara fullständigt mönster- 

 gilla; »Linné grundlade den svenska resebeskrifningens konst». ^ 



En annan sida af Linne's mångsidiga begåfning framträder särskildt 

 starkt i hans resebeskrifningar, nämligen hans konstnärsskap på det språkliga 

 området. Hans språk, fullt originellt som det är, höjer sig — såsom O. Levertin 

 påvisat — ofta till den stora bibliska hymndiktningens nivå. »Linné är af 



' O. Levertin: Carl von Linné, sid. 57 (och 67) i 1906 ars uppLiga, 



