l6 ACTA HORTI BERGIANI. BAND 4. N:0 1. 



mot åliggande »att sommartiden publice på Riddarhuset föreläsa Botaniquen, 

 och om wintern öfwer Bergs-Collegii Mineral-Cabinet^^ Men icke nog härmed. 

 »Gref Tessin oftererar dessutom LiNNiEUS i sitt hus den kammare, som han sjelf 

 bebodt, då han war ungkarl, samt fri taffel, där de förnämste wid Riksdagen 

 samlades. Nu som under denna Riksdag de 2 partier. Hattar och Mössor, 

 besynnerligen uppkommo, blifwer. LiNN.^US allmänt (skämtevis) kallad af Hattarne 

 deras Archiater, hvarigenom Linn^i practique steg otroligt, att han allena hade 

 den så stor, som alla de andre medici tillsammans, och förtjänte sig nu och 

 sedermera i Stockholm åhrligen 9,000 Daler Koppm:t». 



På grund af alla dessa välgärningar samt allt framgent af grefve Tessin 

 visad innerligaste sympati, såg LiNNÉ under hela sitt lif i Tessin sin allra för- 

 nämste gynnare, till hvilken han med oskrymtad vördnad såg upp. 



Men under alla dessa framgångar och all denna jäktande, väsentligen 

 praktiska verksamhet släppte Linné aldrig de vetenskapliga intressena ur sikte. 

 Ett bevis härpå är Linnés verksamma deltagande i stiftandet af svenska Veten- 

 skapsakademien. Den man, hos hvilken tanken på inrättandet af en sådan först 

 uppstått, är dock ej Linné, utan den bekante kapten-mekanikus vid fortifikationen 

 Mårten Triewald. Denne samrädde härom främst med Linné och friherre 

 A. J. von Höpken samt därjämte med friherre S. C. Bjelke och kommerserådet 

 J. Alström (adlad Alströmer). Vid ett sammanträde den 2 juni 1739 fattade 

 dessa fem herrar det genom sina följder så betydelsefulla beslutet att grunda 

 en svensk Vetenskapsakademi. Hvem som skulle vara akademiens förste prseses 

 bestämdes genom lottning; och ödet fogade så, att denne blef Linné. Tre 

 månader därefter höll också Linné det första presidie-föredraget i akademien, 

 en »oration om Märkwärdigheter uti Insecterna till allas nöje», hvilken 

 trycktes i Akademiens Handlingar. Den allra första afhandlingen uti Veten- 

 skapsakademiens nu så långa skriftserie har äfven Linné till författare. Dess 

 titel är: »Rön om wäxternas plantering, grundadt på naturen.» Af titeln fram- 

 går, att den sysselsätter sig med ett ämne, som tillhör hortikulturens område, 

 men tillika innehåller den värdefulla meddelanden på växtgeografiens och den 

 rena växtbiologiens gebit. 



Då nu Linné erhållit en såväl ekonomiskt god som därjämte ärofull sam- 

 hällsställning 1, »hök han före nu wara tid att fägna sig af sitt arbete och där- 

 före begära bröllop»; en begäran som af svärföräldrarna utan tvekan beviljades. 

 Bröllopet stod redan den 26 juni 1739, på svärföräldrarnas gård Sveden utanför 

 Falun. Genom detta giftermål erhöll Linné en hustru, som gjorde naturforsk- 

 ningen ett mycket väsentligt gagn; på det sättet nämligen, att hon, i full öfverens- 

 stämmelse med Linnés önskan, befriade honom från alla husliga och särskildt 

 ekonomiska omsorger, så att han kunde ostördt få ägna sig helt åt' sitt kall, 

 sin forskning och sin lärarverksamhet. 



Linné hade nu allt skäl att känna sig belåten med sin ställning; och han 

 skrifver också, i bref till Tessin af den ii april 1740: »Uti det wälstånd Gud 

 och Gr. Tessin mig satt lefver jag mycket nöjdt, wäl och rikliga». 



^ På Linnés uttrycksfulla språk heter det: »Innan en månad blifver Linn^us publiats 

 Docens på Riddarhuset med pension, Mediciis vid Anmiiralitetct med lön, och första Präses af Aca- 

 demien med distinction.-n 



