6 ACTA HORTI BERGIANI. BAND 4. N:0 I. 



värdefulla naturhistoriska samlingar; »ett artigt Museum af allehanda slags 

 Naturalier: Stenar, Snäckor, Foglar och Herbarier af inlagda och inklistrade 

 örter, sådant han aldrig sedt». Och tillägger han: »Ungkarlen behagade oför- 

 likneligen det sättet att torka och inklistra örter i Herbarier, så att nu hela 

 dess syssla blef att inlägga alla de örter, som wäxte omkring Lund.» Då 

 Stob/EUS senare blef i tillfälle erfara påtaghga bevis för att hans hyresgäst var 

 en i utomordentlig grad kunskapstörstande och arbetsifrig studiosus, gaf han 

 honom ej blott fritt tillträde till sitt rika bibliotek ^, utan därjämte enskild 

 undervisning i såväl naturhistoria som medicin samt inbjöd honom mycket ofta 

 att spisa vid sitt bord; »med den försäkran att, om Linn^.us så wille fort- 

 fara, som han hade begynt, wille han göra honom till sin arfwinge, emedan 

 han själf ej hade några barn». 



Om den mångsidiga enskilda handledning Linné erhöll af Stob^eus till 

 sitt värde otvifvelaktigt måste skattas högt, kan ej detsamma sägas om den 

 offentliga undervisning i medicin, som meddelades vid universitetet. Detta 

 ägde blott en enda medicine professor, och denne var på grund af ålder all- 

 deles oförmögen att på ett blott någorlunda tillfredsställande sätt sköta sin 

 tjänst. 



Att Linné under sin vistelse i Lund vinnlade sig om att utvidga sina 

 botaniska kunskaper genom att göra exkursioner i olika trakter af Skåne, be- 

 höfver knappast nämnas. 



Då Linné under sommarferierna vistades i sitt barndomshem i Stenbro- 

 hult erhöll han besök af sin forne lärare doktor Rothman, som rådde honom 

 att lämna Lund för att öfverflytta till Uppsala, där det medicinska studiet 

 stod betydligt högre. Där funnos två medicine professorer, som åtnjöto — 

 eller rättare åtnjutit — stort anseende, nämhgen Lars Roberg och Olof Rud- 

 BECK d. y. Där funnos en botanisk trädgård och ett rikt bibliotek samt, hvad 

 ej minst viktigt var, god utsikt att komma i åtnjutande af understöd i form 

 af stipendium. 



Linné beslöt sig för att följa sin gamle lärares och väns råd. Af för- 

 äldrarna utrustades han med en reskassa pä 100 daler silfvermynt, »ett för 

 allt». Något vidare penningunderstöd kunde ej från hemmet erhållas. 



^ Linnés berättelse härom är så målande och karakteristisk, att jag ej anser mig böra 

 underlåta att återgifva den i sin fullständighet: "Under denna tiden hade Doct. Stob^eus tagit i 

 sitt hus en Tysk Medicince studiosus wid namn Koulas, hwilken där lefde såsom son; och hade 

 tillgång till Doctorns Bibliotheque. Linn^eus gör bekantskap med denna Koulas och läs för honom 

 Physiologien, såsom han den lärt af Doct. Rothman, hwaremot Koulas alla nätter utlånade böcker 

 utur Stob^i Bibliotheque till Linn^us. Men Stob^i gamla Moder, som icke kunne sofwa om nätterna, 

 ser ljuset alla nätter brinna uti Linn/ei fönster, och därföre warnar sin Son för Småländingen, 

 som hvarje natt somnade ifrån ljuset och satte hela hans hus i äfwentyr. Ett par dagar därefter, 

 när som Linn^us sitter kl. 2 om natten i fullt arbete med Stob^:i böcker, kommer Doct. Stob^us 

 sagta uppstigande med hårdt upseende, i tanka att råka LiNN^us sofwande ifrån ljuset, och frågar, 

 hwarför icke han sofwo om nätterna, dä annat folk sofwo. Äntehgen stiger Stob^us fram till 

 bordet, och ser der en stor hop af sina böcker liggande upslagne, frågar honom hwar och huru 

 han böckerna fått, då Linn^eus måste berätta sakens sammanhang, hwarpå Stob^us befaller Linn^eus 

 strax förfoga sig i säng och sofwa som annat folk om nätterna. Morgonen därpå blifwer Linn^us 

 nedkallad, att änwidare förhöras om böckerna, då Doctor Stob>eus sedermera gaf Linn^us sin 

 nyckel till BibUothequet, att där få uttaga och sedan återställa, hwad böcker han behagade." 



