S. ALMaUIST. BERGIANSKA TRÄDGÅRDENS SPONTANA ROSA-FORMER. 5 



Liksom öfverallt visar sig alltså äfven här, att rosa:; älska de varmare 

 och mot kalla vindar skyddade sluttningarna mot syd och väst. Hvad träd- 

 gården häraf har, visar sig emellertid ej tillräckligt gynnsamt, för att de sydliga, 

 mer värme fordrande typerna, canina och diiiiicionmi, här skulle trifvas som 

 vilda (ehuru de inplanterade visa sig trifvas utmärkt). Den senare saknas alldeles, 

 och af den förra finnes endast en förkrympt, ej blommande buske på västkullens 

 östsida (i sluttningen mot söder) samt ett tämligen betydligt snår på Gustafs- 

 borgssluttningen, både tillhörande '■^ pcrsalicifolia A. & M. (= var. laxifolia Neum. 

 fl. p. p.), hvilken form äfven vid Mölnbo visar sig vara den härdigaste canina. 

 Att läget måste orsaka bristen på dessa sydliga former, framgår däraf, att i 

 Freskati hage, som vidtager straxt söder om Gustafsborg som en fortsättning af 

 trädgårdens bergspartier, betydligt mäktigare både i höjd och utsträckning, före- 

 komma ett flertal m;//>/<^-forraer i talrika, väl utvecklade bestånd i de soliga och 

 af det höga berget skyddade branterna mot sv. 



Inom nu skildrade område växa — nyssnämnda ex. af R. canina samt 

 talrika bestånd af A', mollis, nästan alla på nordkullen, oräknade — 120 med 

 n:r etiketterade rosa^, dels enstaka buskar, dels snår eller bestånd af tydligt sam- 

 höriga buskar, af dessa 93 på det större området, 27 på Gustafsborgsområdet. 

 Under de år. mina rosa-studier varat, ha dessutom funnits 3 numera döda 

 buskar. Endast sådana ha etiketterats, som nått den utveckHng, att de med 

 säkerhet kunnat bestämmas. 49 n:r tillhöra de glattbladiga (R. glaiica Neum. fl.), 

 71 de med håriga blad (R. coriifolia Neum. fl.), hvilka här sammanslagits till en 

 kollektiv art under namn af R. solstitialis (Bess.) At. Samtliga n:r representera ej 

 mindre än omkring 40 former, så skilda att de kunna anses som elementararter. 

 I detta antal äro ej inräknade ett fåtal (5) former, som jag betraktar som säkra 

 hybrider eller m. el. m. sannolika sådana. 



Egendomlig är den stora olikhet i spridningsförmåga, som dessa elementar- 

 arter visa. Af ett stort antal förekommer här endast ett individ, och denna 

 deras brist på spridningsförmåga förefaller ganska märkvärdig, då det i allmänhet 

 är gamla buskar, som i långliga tider årligen alstrat massor af nypon med tal- 

 rika, välutbildade nötter, flertalet därtill med närmaste omgifningen väl passande 

 för rosaplantor ^ I motsats mot dessa finnes ett fåtal (t. ex. gl. 40, 41, 

 virf. 61), som, ehuru efter utseende alls icke mer fertila eller bättre belägna, 

 äro omgifna af en rätt talrik afkomma af nya plantor^, och flera former upp- 

 träda i ett betydligt antal individer samt påtagligen stadda i kraftig utbredning, 

 t. ex. gl. plcbcja. i'irf. incrassala och ]Vittrockii (af den sistnämnda, som_ ej är 

 känd utom området och saknas vid Gustafsborg, finnes säkert mer än ett 50-tal 

 buskar, spridda pä nord- och västkullen). 



^ Bästa exemplet är den ss. gl. 20 etiketterade, trädgardens i ulla hänseenden grannast ut- 

 vecklade vilda rosa-buske. \'.\\ sannolikt dess afkomling, nu död, växte nära 4( i m. därifrån invid 

 den lilla bergkullen öfverst i dalen. 



- Ett belysande ex. pa nämnda motsats erbjuda de till ett snar samman\äxta gl. 3. och 

 virf. 4iS iincrassata , bada särdeles kraftfulla. Pä en bit öppen jord invid funnes lOdö ett anta! 

 plantor, alla afkomlingar af den senai-e. ehuru den förra \-:ixte lika nära. Aliijligcn är den fiiri-a 

 hybrid, hvilket här . skulle kunna ge förklaring; någon minskning i ferlihlct har jag dock ej 

 Ivunnat iakttaga. 



