Systematisk framställning. 



Rosa solstitialis coli. (Besser, Prim. FI. Galic.) At. (innefattar R. glauca, 

 coriifolia, Jiibcrnlcina Neum. fl.). 



Från närmaste kollektiv-art R. canina (L.) Crép. (hvarunder äfven innefatta.s 

 R. duDictoniiu och sclcropliylla Neum. fl.) begränsas dess formområde fullt skarpt 

 genom följande hufvudkaraktär : 



Stift ej förlängda öfver nyponöppningen, talrika, genom ymnig hårighet 

 fast sammanhängande; märken i följd häraf hopträngda till ett tätluddigt 

 hufvud i nyponöppningen ^ (se Tafl. I, i). 



[R. canina: Stift något förlängda öfver nyponöppningen, relativt fåta- 

 liga, i följd af ringare hårighet föga sammanhängande; märken i gles, lös, 

 ej särdeles luddig samling.] 



Äfven i andra delar framträda genomgående skiljaktigheter, ehuru mindre 

 användbara som distinktiva karaktärer. Fodret reser sig efter blomningen små- 

 ningom uppåt (sist de 2 yttre, kraftigaste bladen); på de fullt utväxta nyponen 

 är det riktadt utåt — nästan uppåt; på de mogna nyponen kvarsitta i de flesta 

 fall en större eller mindre del af foderbladen [canina: foder efter blomningen 

 fortfarande med skarp vikning nedtryckt på nyponet, före mognaden normalt 

 aßallande]. Foderbladets hufvud-(= slid-)del vanl. längre och smalare, dess små- 

 blad glesare samt mindre flikiga. Blomskaften mycket kortare; toppnyponet 

 så godt som alltid betydligt längre än sitt skaft. Nyponen större, af hög färg, 

 vid mognaden upplösande sig i en pulpös massa, fjolårsnyponen därför i hög 

 grad skrumpna [canina: nypon gulröda, äfven mogna af fast byggnad^, fjolårs- 

 nypon nästan släta]. Äfven kronbladen större och af högre färg [canina: 



^ Efter nötternas mognad förlängas hos en del former (särdeles af virentiformis) stiften, 

 så att märkessamlingen pä en kort pelare höjes något öfver nyponöppningen. 1'1. Fries, som ensam 

 bland äldre forskare rätt iakttagit karaktärer pä stiften, grundade i Nov. ed. 1 på nyssnämnda 

 förhållande sin R. coiumnifera,' men hvarken för .Matsson eller mig har det lyckats att häraf 

 få någon systematiskt användbar karaktär. R. coiumnifera är enligt beskrifningen en specialf., 

 enligt orig. ex. i Bot. Riksmuseum f. af obtnsaia A. & M. 



-'Enligt kamrer (i. Bladini giJres pä .Svartsjölandet vid nyponskörden noga skillnad, sa 

 att nypon af canina ratas; det lär vara svårt att i oktober linna en oplundrad solstitialis, under det 

 canincE äro alldeles orörda. 



