S. A LMQ.UIST. BERGIANSKA TRÄDGÅRDENS SPONTANA ROSA-FORMER 



II 



af oval typ (bild 64), med vanligen smal bas, fin, utdragen uddtand; tänder 

 (bild 64, 69) öfvervägande spetsade, med buktig utkant, framåtböjd spets; foder- 

 blad (bild 68) långa, småblad smala, spetsigt utdragna; kronblad (T. i, 10—12) 

 typiskt af hög färg och stor bredd, nästan triangulär grundform; nypon af 

 oval typ, m. el. m. smala, relativt långskaftade. 



* Bergiana: taggar mycket talrika, af egendomlig, grof, kortkrökt typ 

 (bild ']6, 81, 83), mycket bred- men ofta kortbasiga, spets utom hos de allra 

 svagaste tvärt starkt nerböjd; blad af växlande, oftast m. el. m. mörk färg, 

 typiskt tätludna, elliptiska — aflånga (bild 79, 80), jämnt tillspetsade (än mycket 

 långt, än mycket kort), uddtand mycket bred (ofta klufven), trubbig, ej lång; 

 tänder mycket grofva, m. el. m. trubbiga; foder (bild 79, 80, 83) kort, små- 

 blad breda, oftast korta, m. el. m. trubbade; kronblad (t. i, 9 b) bleka, af 

 omv. äggrund typ, m. el. m. rundad bas; nypon päronformiga, toppnypon hos 

 de flesta formerna kort — oskaftade (hos andra långskaftade). 



I. R. glauca Vill. ined., lois. i Desv. Journ. 1809. (Se öfversikten, sid. 7.) 



* Afzeliana (Fr. i Lilj. fl., 3 uppl.) At. Karakt. se sid. 7. 



Var. I. lateralis Matss. i Hesselman Zur Kenntniss &, Bot. Central- 

 blatt 1904 (utan beskr.): sammanfattning af underartens ciliösa former, hvilka 

 synas bilda ett väl sammanhängande formom.råde, oaktadt Stockholmsfor- 

 merna tydligt motsvara var. menibranacea, under det ff. från norra Mälar- 

 området (Uppsala, Rosersberg), där var. contractu förhärskar, likna denna, 

 var.: subv. obcontracta At. 1. 



Hufvudformen, subvar. obmembranacea At., n:r 3, 4, 7, 8, 9 (alla pa 

 nordkullens terrass), 28, 29, 30 (västkuUens östsluttning), 36 (Gustafsborg): 

 blad med mindre utvecklad toppdel, mellanblad därför bredast något ofvan 

 midten (= B-form, jfr. Neum. fl.), af smal typ (= aiigi(sti-{orm). 

 Kvistar, bladskaft, stipler o. s. v. 



vanligen med rödbrun anlöpning. 



Stamtaggar (bild i) med kort, ägg- 



rundt lansettlik — smalt aflång basyta, 



tämligen hastigt sammandragna till lång, 



oftast rak spets, utstående — (mer sällan) 



något nedlutande; på kraftiga skott ha 



de öfversta (t) spetsen nerböjd — jämnt 



krökt. Bladskafttaggar svagt utbildade, 



med svag bas, nästan raka, ersättas till 



stor del af glandelborst; tätt med små- 



glandler (bild 2 b, d, g) ända upp på 



hufvudnerven under. 



Bild 1. 



GL lateralis 29. 



Gl. lateralis 8. 



* Alla namn i det följ., för hvilka källa ej anföres, publiceras här för första gången. 



