S. ALMOUIST. BERGIANSKA TRÄDGARDENS SPONTANA ROSA-FORMER 



13 



Subvar. A. permembranacea, n:r 31 (tätt invid lateralis 28 — 30, 



ytterligt lik dessa): väl utvecklad per-ioxm, mellanblad fullt dubbel-, öfver- 



blad starkt ojäransågade; såsom skuggform saknande röd anlöpning. 



Taggar som följandes kraftigare former (något högre och längre baser än 



bild 3 visar). Mellanblad än tydhga B-blad, kilformigt omv. äggrunda med tvärt 



afsatt, smal udd, än närmande sig A-typen, smalt ovala med läng tillspetsning. 



Tänder än mycket samböjda, än raka ^. Skottblad öfvervägande smalt 



äggrundt ovala, långspetsade, någon gång med ökad bredd ofvan midten ( = båt- 



formiga). Kronblad i jämförelse med samsläktingarna stora, breda (ung. som 



T. I, 8), af rätt hög rosa-färg. Nypon öfverhufvud något mörkare än hos lateralis, 



violett brunröda, med utätriktadt, allmänt afifallande foder; toppnypon ovalt på 



väl utbildadt skaft. 



Gl. 41. 



Subv. B. submembranacea, n:o 40, 41 (två snårlika, rätt vida men 

 låga bestånd i en solig backsluttning vid Gustafsborg): blad starkt ojämn- 

 sågade (är snarast att betrakta som en försvagad super-i, nästan i allo 

 stämmande med sådana från Freskati hage); foder öfvervägande, men långt 

 ifrån alltid och rätt sparsamt, med gir. under (bild 4 s); kronblad märk- 

 ligt korta men ganska breda (T. i, 3; a nyss utslaget, b fullt utbildadt) 

 med ovanligt hög färg för en stib-L Bladfärg äfven ofvan något gråblå. 

 Taggar (bild 3) talrika, korta, med basen låg, kort, ovanligt Bild. 3. 

 bred, basytan äggrund — äggr. lansettlik (med längre tillspetsning 

 neråt i den män taggen är kraftig), utåtriktade, de större med 

 spetsen krokböjd, hos de största rätt neråt. ^ 



Bladform nästan alldeles som hos lateralis, i allmänhet dock 

 något smalare, hos mellan-, öfver- och bladskottblad ofta nästan 

 lansettlika ; udd svagt utbildad. 



Tänder pä bladens utdragna toppdel mest enkla, vid bladets största bredd 

 mest klufna; bitand kort, likriktad. Glandeluddar rikliga. 



Nypon med allmänt kvarsittande, m. 

 el. m. uppåtriktadt foder; toppnypon näs- 

 tan utan tendens till päronform, vanligen 

 smalt ovalt, rätt långt skaftadt (någon 

 gäng oskaftadt, därigenom att skaftet in- 

 tages i nyponbildningen), vid kraftigare 

 utbildning elliptiskt — rundadt omv. ägg- 

 rundt; sidonypon som vanligt bred- och 

 tvärbasiska (jfr bild 4). 



En kvist med ovanligt frodiga skott 

 visar följande afvikelser: få taggar och bladskaftglr. (dock finnas sådana på 

 alla blad), bredare blad (mellanblad ovala, öfverblad smalt äggrunda), tandning 

 grundare, tänder rätt breda, endast få klufna, nypon rundade, ehuru nerlöpande, 



Gl. submembranacea 40. 



^ Per-former ha alltid rakare tänder än resp. grundformer, 



' Sådana kortkrökta taggar — samma typ som hos virf. Bergiana — har jag funnit 

 hos Svartsjö-ex. af lateralis (jämte normala långa); på risiga skott funnos uteslutande sådana, pä kraf- 

 tiga skott funnos de på lägre internodier. Jag är böjd att anse denna typ bero af lågt, risigt växtsätt. 



