i6 



ACTA HORTI BERGIANI. BAND 4. NIO 4. 



Bild 9. 



Gl. 1. 



Skottbildning, se subv. a. 



Taggar (bild 9, 11) starkt nerlutande, täml. starkt krokböjda, 

 snarlika föregåendes. Bladskafttaggar nästan endast på bladskotten 

 (näst öfversta blomskottbladet i st. ofta med glandelborst), kraftiga, m. 

 el. m. kloböjda. 



Blad (bild 10: a neder-, c mellan-, d, e båda öfverbladen, h ett topp- 

 blad af bladskott) trots bredden m. el. m. tydligt nedlöpande; mellan- 

 och öfverblad med kort men tydligt afsatt udd. 



Bild 10. 



Gl. lati-dilatans 1. 

 Tandning jämförelsevis grund och enkel; endast underbladens topptänder 

 allmänt klufna, hos öfriga blad vanligen endast ett mindretal; bitanden hos de 

 bredaste tänderna t. o. m. något bakåt riktad. Blomskottbladens främre tänder 

 smaluddiga, samböjda; bladskottbladens hufvudtänder allmänt utböjda. 



Bild 11. Nypon (bild 11) brunröda, korta, 



tjocka, toppnypon rundadt päron- 

 formigt, kortskaftadt; foder utåt — 

 nedåt, vid mognaden allmänt af- 

 fallet. 



Var. 4. contracta Matss. Neum. 

 fl. {s7(å4n.): A-former med bla- 

 dens toppdel utdragen, långt smal- 

 spetsad, vanligen utan tydligt af- 

 satt udd, bladbredden störst vid 

 midten eller t. o. m. mer åt basen; 

 bladskaftgir. mindre allmänna (hos 

 härvarande ff. endast på de nedre 

 bladen någorlunda talrika) ; foder- 

 småblad långa, smalt jämnbreda; 

 nypon långa och smala. Högväxta 

 GI. lati-dilatans 1, buskar. 



Formområdet tyckes motsvara de båda föregående mycket närsläktade 

 varieteternas, omfattande från de mest utpräglade angusti- till lika utpräglade lati- 



