20 



ACTA HORTI BERfHANI. BAND 4. N:0 4. 



Bild. 18. 



Gl. percontracta 21. 



Ar både vid Stock- 

 holm och Mölnbo nästan 

 den allmännaste rosa- 

 varieteten, tili ytterlig- 

 het söndersprängd i små- 

 former. Från det egent- 

 liga Mälarområdet har 

 jag mest sett per- och 

 siipey-K} af denna varie- 

 /' /^^ tet. Var. pseudofugax 

 Neum. fl. är enligt af 

 Matsson bestämda ex. 

 från Mölnbo en annan, 

 väl skild var. af *cani- 

 nella, hvars hufvudvar. 

 är allmän på västkusten, 

 liksom var. occidentalis 



At., utmärkt genom mycket bred, ända till något hjärtlik bladbas. "^^ Caninellas 

 ciliösa form är var. ciliatula Ax., funnen i Bohuslän och Skåne. 



Bild 19. 



Subvar. a. plebeja At. : taggar med rakt utstående, typiskt myc- 

 ket grof mellandel (bild 19), hos magra ff. smalare (bild 21), spets 

 föga nerböjd, nästan rak; kronfärg rätt hög rosa. 



Åtminstone i denna norra trakt af Stockholmsområdet den 

 allmännaste fn.; ej sedd vid Mölnbo. Såsom den minst utpräglade 

 af raserna och mest närmande sig contracta-^ndi, därtill intagande 

 en central ställning inom området af v. septentrionalis, torde den- 

 samma få betraktas som urform, hvarifrån öfriga i olika riktningar 

 utgrenat sig. Innefattar i sin ordning en ganska rik formkrets, 

 som här synes fördela sig i 3 elementararter (« kanske innefattande 

 2 sådana): 



«, n:r 24 (ensam buske på västkullens nedersta sluttning m^ot stran- 

 den), 39 (lågt snår. Gustafsborg), 42 och 43 (tillsammans bildande ett Htet be- 

 stånd bredvid boningshuset; invid trappan från detta till bryggan stod en rätt 

 stor, nu död hithörande buske); 24 (den kraftigaste och mest högväxta) smalbla- 

 digast (bild 20), 42 bredbladigast, närmande sig följande: nederblad och mellan- 

 blad med m. el. m. smalnande bas, hvars sidor dock ha rundning (b, c), de senare 

 aflångt — exakt ovala; öfversta bladet ofta lansettlikt (e); tänder smalare (ej sällan 

 något mer än på bilden) och mer samböjda än hos öfriga scptcntrionalis-'K.'^ dubbel- 

 tänder i stort antal, ej sällan 3-uddiga; nypon korta och smala, foder än (hos 24) 

 kvarsittande, starkt uppåtriktadt, än (Gustafsborgs-ffna) nerböjdt, snart afifallande; 

 toppnypon med utbildadt skaft, m. el. m. päronformigt — elliptiskt ovalt. 



^ Möjligen hörande till hufvudvar.; dessa, ofta mycket lika glaucescenta canince (glancina, 

 rubelliflora), ha gifvit mig anledning till namnet caninella. 



