30 



ACTA HORTI BERGIANI. BAND 4. N:0 4. 



Blad ofvan höggröna, under ofta ganska bleka (särskildt svagare blad). 

 Nederblad (bild 39 a, a'; det förra af smal-, det senare af mer bredbladig typ) 

 kilformigt omv. äggrunda. Fr. o. m. öfvergängs- ända t. o. m. öfverbladen märk- 

 ligt liten utveckling, pä samma gång som stor formvariation: oval typ med 

 m. el. m. smal bas förhärskar (b, c, d,) men öfvergår ofta genom basens och 

 toppens afrundning efter olika bredd till aflång (b") eller ända till bredt elliptisk 

 (ännu bredare än b'); eller, genom att toppen ensam afrundas, till omvändt ägg- 

 rund, eller, genom att basen ensam afrundas, till äggrund (t. o. m. öfvergångs- 

 bladet); allt utan konstans ens för hvarje särskildt skott eller tydliga gränser. 

 Bladens tillspetsning alltid kort; kan visa sig redan hos öfvergångsbladet, alltid 

 hos mellanbladet; hos öfverbladen öfvergår den i en rätt lång udd. 



Bild 39. 





A 



n Vi /■, \.| / ■■'- 



/V 





/ 



'> 



Q 



Vir. venosa 4. 

 Tandning i det hela grund, tänder långa, spetsen jämnt utdragen till udd, 

 som kan vara rak, något inböjd eller hos de öfre bladen något utåtböjd. Dubbel- 

 tänder få, äfven hos de nedre bladen, någon gång 3-uddiga. 



Bild 40. Bild 41. Kronblad ganska breda, bleka, endast öfre hälften 



é.i lå rosa-färgade. 



fl af Nypon mest af ljus färg, foder utstående — ner- 



/^IK ^ böjdt, allmänt affallande; toppnypon tämligen kort skaf- 



tadt, päronformigt (vanl. .smalt); sidonypon ej särdeles 

 tvärbasiga, elliptiska, äggrunda eller aflånga. 



Subvar. (sub )venosa \ n:r i (nordkullens terrass, 

 soligt läge; ensam, mager buske), 2 (dalen nära följ., 

 hvars afkomHng den säkerligen är; ung buske), 3 

 (tätt vid västkullens bergvägg åt dalen; glest bestånd 

 af ett flertal låga, men rätt kraftiga buskar): väl ut- 

 präglad j-//^-form, med alla karaktärer, som bruka ut- 

 märka en sådan (utom blekare kronfärg): riklig och 

 konstant förekomst af gir. på fodrets undersida; tandning när- 

 mande sig /üV'-form; rikliga gir. och taggar på bladskaften. 



Taggar (bild 40, 41) kraftigare utvecklade än hos grund- 

 formen: basyta ofta långt och spetsigt förlängd neråt, spets 

 Vir. (sub-)venosa 3. 



1 Med detta beteckningssätt för siib-in &{ venusn undgås förväxling med det af flera rodologer 

 använda själfständiga växtnamnet subvenosa. 



Vir. 1. 



/^ 



