S. ALMOUIST. BERGIANSKA TRÄDGARDENS SPONTANA ROSA-FORMER. 



31 



Starkt nerböjd, hos kraftiga jämnt krokböjd. Bladskafttaggar rikliga ända ner 

 på öfvergångsbladet, långa, spensliga, föga krökta. 



Bladform än mer växlande än hos grundformen. På ett starkt skott 

 har jag sett alla blad ha trubbig rombform, genom jämn tillspetsning ät 

 båda ändar. 



Dubbeltänder ända upp t. o. m. mellanbladen förhärskande; 3-uddiga 

 allmänna. 



Fodersmåblad både långa och breda, bredt lansettlika, stundom med 

 samböjda flikar, vanligen med i — 2 utstående glandeluddar. Kronfärg nästan 

 lika hög som hos grundfn. 



Nypon kraftigare, tjockare och af mörkare färg än hos grundformen, foder 

 allmänt kvar, utåt — något uppåt riktadt. 



N:r I visar tydligt inflytelsen af solig växtplats ^ : mycket svaga taggar, 

 smärre, blekare blad, med kortare, trubbigare och mer åtliggande tänder. 



IV. R. virentiformis At. (Se öfversikten, sid. 9). 



* collinalis Matss. Neum. fl. Karakt. se sid. 9. 



Är utan tvifvel A-seriens närmaste led till virens *limitata, då talrika 

 mellanformer förefinnas från olika delar af landet (ex. placidiformis At. vid 

 Mölnbo, /rr-formen comatula Matsson vid Svartsjö); några motsvarande för- 

 bindelser med virens har jag ej funnit från de följ. subsp. Af hufvudvar. har 

 jag ej sett typiska ex. från Mälarområdet; däremot är dess väl differentierade 

 och vidt spridda /nr-form Blyttii Gand. (= R. piihcsccus A. Blytt Veg. Sogn.), 

 Neum. fl. p. p., flerestädes ymnig (t. ex, vid Svartsjö). Var. tenerescens Neum. fl. 

 är en mycket närsläktad smalbasig /rz-form. 



Var. pectinatula At., n:r 13 (nordkullen straxt ßjid 42. 



ofvan terrassen, soligt läge; medelstor buske): taggar 



(bild 42) svagt krökta; blad fasta, hårighet jämn, ä 



undre bladytan ganska tät; tänder (se bild 43) öfver- 



vägande enkla, relativt korta och breda [hufvudvar.: 



taggar klolika; /mv-form med tunna blad, ojämn- 



sågade, tänder mycket smala och långa] ; bladsidor 



jämnt rundade (endast undantagsvis antydning till 



samsläktingarnas rombiska vinklighet, jfr. c\ vänstra 



sidan). — Allmän vid Stockholm, Svartsjö och Möln- 

 bo, särdeles som su/^-form. 



Som /^rcr-pcf-iovmen till denna betraktar jag var. 

 Moelnboensis' A. & M. vida formkrets, där de sällsyntare 

 //Y^'-ffna tydligt motsvara pcctijiatula och väl få anses som 

 urtyp, hvarur utvecklat sig en serie af starka — svaga /<v--fif., 

 en del af ganska afvikande bildning, alla utpräglade Jtirti- 

 former af mörkgrön färg, med långdragna blad utan rom- ^ "■'^- pe^-^tmatuia \.\. 



^Nämligen på venosa-Vi., som tycka.s trifva.'i häst i skugga och Rirsvagas i sol; andra, 

 särskildt härbladiga, syna.s förhålla sig omvändt. 



