S. ALMOUlbT. BERGIANSKA TRÄDGARDENS SPONTANA ROSA-FORMER. 



som T. I, 14; form som denna, blott något bredare och med djupare in- 

 skärning. 



Nypon af ljust lackröd färg, foder mest kvar, m. el. m. uppåtriktadt; 

 toppnypon bredt och kort koniskt päronformigt, alltid med tydligt, kort skaft. 



* silvescens Matss. Neum. fl. Karakt. se sid. 10. 



Typen från Östgötakusten och Stockholms skärgärd; ej känd från Mölnbo 

 eller Mälartrakten. Innefattar, liksom öfriga underarter af A-serien (se sid. 10) ut- 

 präglade både tersi- och ////'//-former; de svagtaggigare ofta svårskilda från stark- 

 taggiga collinalis-ff., liksom ff. med breda blad och grofva tänder frän smalbasiga 

 och smaltändta crassifoHa ff., hvarigenom således hela A-serien kommer att 

 sammanhänga till ett ytterst svårutredligt formkaos. Sinsemellan äro underartens 

 former äfven svårskilda genom å ena sidan hvarje typs stora föränderlighet (stund- 

 om ganska betydande skottvariationer på samma buske), å andra sidan de sub- 

 tila distinktionerna från grannformerna. Skarpt afgränsade från de öfriga synas 

 äfven här //'^-/^/'-ffna vara, ehuru visande m. el. m. tydlig motsvarighet mot 

 respektiva grundformer. — Inom trädgården växande ff. ge en god illustration 

 af den ytterliga formsöndersprängningen, äfven belysande formbildningens tendens 

 till fortgång i ständigt nya riktningar. Af grundformerna här kan n:r 3 anses 

 närmast representera normaltypen. Dess närmaste, n:r 4, utgör en ytterlighets- 

 typ i en viss riktning; de öfriga tillhöra en från dessa afvikande formgrupp 

 incrassata, som i sin ordning utbildat nya ytterlighetsff. ^, /, i sin helhet mer 

 närmande sig här växande pi'ce-pcr-^.\ dessa bilda i sin. tur en tydlig serie, 

 hvars yttersta led, n:r 30, visar motsvarigheter dels mot incrassata, dels mot 

 n:r 3. 



Var. I. praesilvescens : sammanfattning af underartens //vr- och pcr- 

 former; de förra var:s typ, de senare snarare att betrakta som försvagnings- 

 former. — Hos här växande utvecklas ofta blomskottens öfre bladvecks- 

 knoppar till långskott, ett tecken till kraftig skottbildning, hvilket jag ej 

 sett hos andra här förekommande af A-serien. 



Hufvudform ß, ^ n:r 30, 38 (båda nere i dalen på 25 m:s afstånd, det 

 förra, en hög, kraftig och rikt fruktificerande buske, det senare tämligen 

 lågt snår, sparsamt fruktificerande, gör in- Bild 45. 



tryck af ålderdom; trots vissa små skiljaktig- 

 heter på det närmaste samhörande); ej funnen 

 annorstädes: starkt utpräglad />/y^'- samt tcrsi- 

 form, dessutom utmärkt genom egendomlig 

 taggbildning. 



Taggar (bild 45, 46) talrika på alla slags 

 skott, starkt nerlutande, rakryggiga; bas mycket 

 kraftig, hög, neråt starkt förlängd (se särskildt bild 

 45), basytan därigenom äggr. lansettlik, mellandel 

 kraftig, kort; spets mycket kort, något litet ner- \'irf. prtesilv. 30. 

 eller krokböjd; enstaka taggar nästan rakt utåtriktade (nästan som 

 hos ifici-assafa : se den ensamma taggen). Bladskafttaggar korta, 



' S;i l-ieteolaiar jrig cii tVaii Iiiir\'iidri)niicii skild olcinonlai-art. 



Bild 46. 



