36 



ACTA HORTI BERGIANI. BAND. 4. N:0 4. 



Bild 50. 



Virf. 48. 



Var. 2. incrassata At., talrika n:r (se nedan); ej annorstädes funnen: 

 tämligen utpräglade ///;-//- form er med särdeles egendomlig taggbildning, 

 (ej starkt) ojämnsågade blad med bitanden något bakåtriktad. 

 Fördelar sig i 3 elementararter : 



c'9 n:r 5, 5V21 H» I9. I9^2. 20 (spridda öfver nordkullens östkant och 

 terrass), 29 (nedanför nordkullens brant mot dalen), 47, 47V2, 48 (västkullen, 

 de förra på västsluttningen, den sista, en af trädgårdens kraftigaste rosa- 

 buskar, vid sydöstra änden), 52 (Gustafsborg vid strandvägen, liten, först 

 detta år blommande): djup tandning och smalnande bas som hos 

 båda föreg. 



Taggar (bild 50) öfvervägande utåtriktade, bas hög, lång, 

 basyta m. el. m. bredt lansettlik; mellandel rätt grof, kort, spets 

 oftast (särskildt hos grofva taggar) utåtriktad, rak; svagare taggar 

 något nerlutande (se taggarna till höger på bilden) eller krökta (jfr 

 bild 51). Bladskafttaggar n. endast på bladskotten, grofbasiga, på 

 starka blad kloböjda, på svagare endast något krökta i spetsen och 

 stundom ersatta af glandelborst; inga småglr. Hårighet jämn och 

 rätt tät (mindre hos skuggff., ex. 29). 



Blad i jämförelse med de båda föreg. med mer utbildad udd 

 som på bild 52) samt bredare tänder. Redan nederbladen oftast med 

 tillspetsad topp; öfvergångsblad af karakteristisk form, långt och jämnt 

 tillspetsadt, smalt ovalt; mellanblad med utdragen, tydligt afsatt topp- 

 del, snarast rombiskt ovala; öfverblad m. el. m. smalt ovala; blad- 

 skottblad med väl utbildad udd, mest båtformiga (uppåt något bre- 



Bild 



dåre än g), de bredaste äggr. hj ärtlika. Dubbeltän- 

 der hos öfvergångsblad i flertal, hos öfriga m. el. m. 

 fåtaliga; hufvudtand med smal spets, hos blom- 

 skottbladen åtstruken, hos bladskottbladen utböjd. 

 Glandeluddar på de nedre bladen ej sällsynta i tän- 

 dernas utkant, särdeles närmare bladbasen. 



Fodersmåblad (se bild 51, 52 s) rätt långa, 

 smalspetsade, allmänt oflikade. Kronblad tämligen 

 smala (något bredare än T. i, 14); färg m. el. 

 m. blek. 



Nypon mörkt lackröda, foder i allm. utåt- 

 riktadt, ofta afifallande; toppnypon utan eller med 

 mycket kort skaft, af smal — nästan rundad päron- 

 form; sidonypon äggformiga — nästan runda. 



ß, n:r 15^ (nordkullens terrass; ensam buske, präktigt ut- 

 bildad solform): blad bredare, med afrundad bas (se bild 52), 

 grundare tandning, bredare tänder, äfven hos öfre blomskottbladen 

 med utböjd spets; kronblad breda, bas rundad, färg hög rosa; topp- 

 " nypon med bättre utbildadt skaft. 



' Möjligen höra hit n:r 19 och 197'-', småbuskar som ej närmare undersökts; nyponen 

 åtminstone mer lika 2, och kronbladen hos ]9Vs tvekas alldeles lika. 



